Єдиний унікальний номер 333/4769/24
Провадження №1-кс/333/1143/25
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000096 від 21.09.2023, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубіївка, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, українцю, який перебував на посаді начальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000096 від 21.09.2023, відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що згідно з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі ГУ ДСНС України в Запорізькій області) №297 від 13.07.2022 підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_6 призначено на посаду начальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

Відповідно до ст. ст. 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь, зокрема, у нагляді і контролі за виконанням законів.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052 (далі - Положення) передбачено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ, і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 3 Положення, основними завданнями служби є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Підпунктом 52 п. 4 Положення передбачено, що ДСНС застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки.

Таким чином, ДСНС як центральний орган виконавчої влади реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про пожежну і техногенну безпеку, а посадові особи цього органу відповідно до визначеного законом правового статусу здійснюють правоохоронну функцію, тобто є співробітниками правоохоронного органу.

Згідно з Положенням про 1 (першу) державну пожежно-рятувальну частину 4 (четвертого) державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області, яке було затверджено наказом 4 (четвертого) державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області №1 від 01.07.2021 - 1 (перша) державна пожежно-рятувальна частина 4 (четвертого) державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - 1 ДПРЧ) є державним пожежно-рятувальним підрозділом.

1 ДПРЧ утворено з метою запобігання шляхом завчасного реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків та реагування і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у зоні відповідальності за територіальним принципом. Вирішення покладених на 1 ДПРЧ завдань забезпечує його керівництво.

1 ДПРЧ належить до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується 4 (четвертому) державному пожежно-рятувальному загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - 4 ДПРЗ).

1 ДПРЧ функціонує на принципах єдиноначальності, централізації управління, статутної дисципліни та особистої відповідальності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та працівників, для яких запроваджуються спеціальні (професіональна, фізична, медична і психологічна) види підготовки.

Особовий склад 1 ДПРЧ складається з осіб рядового i начальницького складу служби цивільного захисту та працівників.

1 ДПРЧ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, наказами MBC, іншими нормативно-правовими актами, наказами ДСНС, територіального органу, а також цим Положенням.

1 ДПРЧ утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Управління 1 ДПРЧ безпосередньо здійснює начальник.

Начальник 1 ДПРЧ має одного заступника.

У разі відсутності начальника 1 ДПРЧ чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов`язки виконує заступник або інша особа, призначена в установленому порядку.

Начальник 1 ДПРЧ:

- здійснює керівництво 1 ДПРЧ, забезпечує належний рівень готовності до проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, ліквідації наслідків НС, ефективне використання і збереження закріпленого за 1 ДПРЧ державного майна, збереження життя та здоров`я підлеглого особового складу;

- несе персональну відповідальність за виконання покладених на 1 ДПРЧ завдань і функцій, організацію та результати його діяльності;

- представляє 1 ДПРЧ в органах виконавчої влади, місцевого самоврядування, діє від імені 1 ДПРЧ у відносинах з іншими підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та фізичними особами або уповноважує на це підлеглий особовий склад 1 ДПРЧ;

- організовує, забезпечує та контролює виконання у 1 ДПРЧ вимог законодавства, наказів, доручень ДСНС, Головного управління, 4 ДПРЗ, інших нормативно-правових актів;

- проводить огляд, планові та раптові перевірки наявності, стану збереження і правильного використання техніки, пального, інших матеріальних цінностей, їх готовності до дій за призначенням 1 ДПРЧ;

- організовує та забезпечує здійснення внутрішнього контролю в 1 ДПРЧ шляхом проведення комплексу заходів для забезпечення дотримання законності та ефективності використання бюджетних коштів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, завдань діяльності 1 ДПРЧ;

- видає накази з адміністративно-господарських питань, дає вказівки та доручення, обов`язкові для виконання особовим складом 1 ДПРЧ, контролює їх виконання;

- організовує контроль за дотриманням службової дисципліни особовим складом 1 ДПРЧ, несе персональну відповідальність за її стан;

- забезпечує дотримання у 1 ДПРЧ законодавства з питань запобігання та протидії корупції;

- за погодженням з 4 ДПРЗ забезпечує взаємодію 1 ДПРЧ з органами та підрозділами інших органів виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, об`єктовими і комунальними аварійно-рятувальними службами, розташованими на відповідній території;

- вносить пропозиції начальнику 4 ДПРЗ щодо:

оптимізації та вдосконалення організаційної структури, внесення змін до штату, реорганізації або ліквідації 1 ДПРЧ;

призначення на посади та звільнення з посад осіб рядового і начальницького складу служби ЦЗ та працівників, що йому підпорядковані, у тому числі свого заступника;

прийняття осіб на службу на посади, що заміщуються особами рядового і начальницького складу служби ЦЗ та звільнення їх зі служби ЦЗ, у тому числі свого заступника;

присвоєння спеціальних звань особам рядового і начальницького складу служби ЦЗ, що йому підпорядковані;

встановлення посадових окладів, додаткових видів грошового забезпечення й надбавок, всіх видів доплат, премій та матеріальної допомоги особовому складу 1 ДПРЧ;

нагородження особового складу державними . нагородами, відомчими заохочувальними відзнаками тощо;

заохочення або притягнення до дисциплінарної відповідальності в установленому законодавством порядку особам рядового і начальницького складу служби ЦЗ, що йому підпорядковані;

щодо надання всіх видів відпусток передбачених законодавством, особам рядового і начальницького складу і працівникам 1 ДПРЧ;

- організовує виконання заходів з дотримання особовим складом вимог актів законодавства та інших нормативних документів з безпеки дорожнього руху;

- подає на затвердження начальнику 4 ДПРЗ план роботи на рік (квартал);

- звітує перед начальником 4 ДПРЗ про виконання планів роботи;

- виконує інші функції відповідно до завдань.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, Положення про 1 державну пожежно-рятувальну частину 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області, покладених на нього прав та обов`язків, являється представником влади, працівником правоохоронного органу та службовою особою.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та діє до цього часу.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 передбачено наступне:

- п. 3: особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання;

- п. 6: особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції»;

- п. 13: особи рядового і начальницького складу вважаються такими, що виконують службові обов`язки:

1) на території органу і підрозділу цивільного захисту або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком дня (розкладом занять);

2) під час прямування на службу або із служби, службових поїздок, повернення до місця служби;

3) під час перебування поза місцем розташування органу і підрозділу цивільного захисту, якщо під час такого перебування вони виконують свої обов`язки або направлені за наказом відповідного керівника (начальника).

- п. 19: для осіб рядового і начальницького складу встановлюється п`ятиденний 40-годинний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для осіб рядового і начальницького складу, курсантів (слухачів) закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або їх відокремлених структурних підрозділів - шестиденний робочий тиждень з одним днем відпочинку. Несення внутрішньої, гарнізонної та караульної служби особами рядового і начальницького складу може здійснюватися понад установлену тривалість робочого часу. При змінному режимі служби встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни. У разі виконання службових обов`язків понад установлену тривалість робочого часу надається час для відпочинку протягом двох наступних місяців;

- п. 20: у разі встановлення режимів підвищеної готовності, надзвичайної ситуації, надзвичайного стану, а також проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, гасіння пожеж, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій особи рядового і начальницького складу несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні, святкові та неробочі дні;

- п. 22: внутрішній розпорядок, в якому визначено вимоги до організації служби, та розпорядок дня в органах і підрозділах цивільного захисту встановлюються їх керівниками (начальниками) з урахуванням особливостей діяльності таких органів і підрозділів;

- п. 27: керівники (начальники) органів і підрозділів цивільного захисту несуть персональну відповідальність за невиконання вимог цього Положення та інших нормативно-правових актів з питань проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу;

- п. 27-1: особам начальницького складу забороняється під час проходження служби займатися підприємницькою або іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) діяльністю;

- п. 31: особи рядового і начальницького складу зобов`язані:

- добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки;

- додержуватися вимог антикорупційного законодавства;

- виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо).

Статтею 139 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до п. 3 розд. VІ Умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.08.2015 № 975, оплата праці працівників здійснюється пропорційно до відпрацьованого часу відповідно до посадового окладу з урахуванням підвищень, доплат, надбавок, премій та інших заохочувальних виплат, передбачених чинним законодавством.

Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 передбачено наступне:

- п. 4 розд. І: грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які:

- займають посади осіб рядового і начальницького складу, передбачені штатами в апараті Державної служби України з надзвичайних ситуацій, її територіальних органах та підрозділах Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, закладах освіти, наукових установах та інших підрозділах, в яких особи рядового і начальницького складу проходять службу цивільного захисту;

- навчаються в закладах вищої освіти цивільного захисту;

- перебувають у розпорядженні відповідних керівників органів управління (підрозділів).

- п. 5 розд. І: при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день перебування на службі визначається шляхом поділу суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

- п. 7 розд. І: за час відсутності особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується.

Підставою для припинення виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту є мотивований рапорт безпосереднього керівника про обставини невиходу на службу та наказ керівника органу управління (підрозділу), у якому зазначається, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Наказом начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 24.02.2022 № НС-80/53 підрозділи ГУ ДСНС України у Запорізькій області переведено на посилений режим несення служби.

Не пізніше травня 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, під час перебування в невстановленому місці, у ОСОБА_8 виник злочинний корисливий мотив на заволодіння бюджетними коштами у вигляді грошового забезпечення (заробітної плати) на користь себе та третіх осіб, а також уникнення проходження служби за мобілізацією нібито законним шляхом через працевлаштування в органи ДСНС України в Запорізькій області.

ОСОБА_8 діючи як підбурювач та пособник у вчиненні злочину, розуміючи, що самостійно реалізувати злочинний намір він не в змозі, звернувся до раніше знайомого ОСОБА_6 , який на момент на той час займав посаду начальника 1 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області та запропонував ОСОБА_6 після прийняття його на службу в підрозділ ДСНС України в Запорізькій області вирішити питання щодо безпосереднього перебування у підпорядкуванні ОСОБА_6 , як керівника 1 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

Крім цього, ОСОБА_8 мав намір займатися іншою оплачуваною діяльністю та не виконувати обов`язки пожежного-рятувальника при цьому отримувати грошове забезпечення (заробітню плату) та додаткову винагороду за місцем роботи в пожежно-рятувальному підрозділі ГУ ДСНС України в Запорізькій області, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_6 прикривати його відсутність на службі шляхом не складання мотивованих рапортів про обставин невиходу на службу за що обіцяв віддавати частину грошового забезпечення (заробітної плати) та додаткової винагороди ОСОБА_6 на що останній погодився.

Так, на виконання розробленого плану, заручившись підтримкою ОСОБА_6 , 29.05.2023 ОСОБА_8 подано заяву в якості кандидата на службу в підрозділ ДСНС України в Запорізькій області на посаду пожежного-рятувальника 33 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС в Запорізькій області.

29.06.2023 Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі т.в.о. начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_9 з ОСОБА_8 було укладено контракт № 196/23 про проходження служби цивільного захисту.

Відповідно до наказу начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області від 29.06.2023 №421 ОСОБА_8 було прийнято на службу цивільного захисту, зараховано в кадри ДСНС, присвоєно спеціальне звання рядовий служби цивільного захисту та призначено пожежним-рятувальником 33 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Запорізькій області (далі 33 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Запорізькій області).

В подальшому ОСОБА_6 , діючи як виконавець, використовуючи свій авторитет серед колег по службі вжив заходів щодо відрядження ОСОБА_8 до 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Запорізькій області. Як наслідок, згідно з наказом ГУ ДСНС України у Запорізькій області №428 від 30.06.2023 рядового служби цивільного захисту ОСОБА_8 , пожежного-рятувальника 33 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Запорізькій області направлено у тимчасове підпорядкування начальника 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

Реалізуючи свої злочинні наміри направлені на заволодіння чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою місця розташування 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Запорізькій області по вул. Фортечна, буд. 65 в м. Запоріжжі, будучи службовою особою, наділеною за посадою організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та в групі із ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 в окремі періоди часу, починаючи з 30.06.2023 по 27.08.2023, з 19.09.2023 по 26.09.2023, з 29.09.2023 по 09.04.2024, з 11.04.2024 по 31.07.2024 не виходив на роботу, тобто не виконував свої службові обов`язки пожежного-рятувальника, займався при цьому іншою оплачуваною діяльністю, умисно приховав факти відсутності ОСОБА_8 на службі, чим умисно сприяв безпідставному нарахуванню та отриманню останнім грошового забезпечення (заробітної плати), а також додаткової виплат, загальна сума яких згідно висновку економічної експертизи № 153е/25 від 27.01.2025 становить 384 101, 57 грн. (триста вісімдесят чотири тисячі сто одна гривень, 57 копійок).

Таким чином у період часу 30.06.2023 по 31.07.2024 на картковий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_8 , безпідставно зараховано державні кошти на загальну суму 384 101, 57 грн. (триста вісімдесят чотири тисячі сто одна гривень, 57 копійок), з яких ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 24.06.2024 та 31.01.2024 перерахував з власного карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 20000 гривень та 19000 гривень відповідно, а останніми грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 в повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурорка ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 , заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисників, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 21.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України (кримінальне провадження №0000096).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття "обґрунтована підозра", а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азейбарджану", "Нечипорук і Йонкало проти України").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання "поза розумним сумнівом" щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

З огляду на встановлені обставини, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досліджуючи долучені матеріали до цього клопотання та обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями ймовірних співучасників та подіями, які відбулися, зокрема заволодіння грошовими коштами.

При цьому, такий висновок слідчого судді формується на підставі досліджених в ході судового засідання копій таких документів:

- витягом із наказу (по особовому складу) № 297 від 13.07.2022 про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- витягом із наказу (по особовому складу) № 421 від 29.06.2023 про прийняття ОСОБА_8 на службу цивільного захисту;

- інформацією, яка міститься у повідомленні керівнику Запорізької обласної прокуратури № 59/5/3-1624НТ від 19.09.2023 за підписом заступника начальника управління УСБУ в Запорізькій області;

- відомостями викладеними у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 21.10.2023, який повідомив про злочинну змову ОСОБА_8 з ОСОБА_6 , а також про роботу ОСОБА_8 рихтувальником в автосервісі, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 8 під час проходження останнім служби в ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка начальника 4 (четвертого) ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_11 від 15.10.2024, який повідомив про нарахування заробітної плати та додаткових виплат ОСОБА_8 ;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка заступника начальника 4 (четвертого) ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_12 від 17.10.2024, який повідомив про обставини відсутності ОСОБА_8 на службі 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка начальника караулу 4-ї зміни 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_13 від 18.09.2024, який повідомив про роботу ОСОБА_8 рихтувальником в автосервісі, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 8 під час проходження останнім служби в ГУ ДСНС України у Запорізькій області, а також про відсутність останнього на вказаній службі;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка начальника караулу 3-ї зміни 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_14 від 19.09.2024, який повідомив про зв`язки ОСОБА_6 з ОСОБА_8 та про відсутність останнього на службі в 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями викладеними у додатковому протоколі допиту в якості свідка начальника караулу 3-ї зміни 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_14 від 19.02.2025 щодо проходження стажування ОСОБА_8 у період з 02.10.2023 до 30.10.2023 на посаді пожежного-рятувальника 33 ДПРЧ 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка командира відділення 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_15 від 15.02.2025 з питання проходження виробничої практики за професією 5161 «Пожежний-рятувальник» група 17.23 ОСОБА_8 , наставництва, характеристики відгуку та звіту за результатами проходження виробничої практики останнім;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка директора ТОВ «Брилиант Авто» ОСОБА_16 стосовно роботи ОСОБА_8 в автосервісі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 8;

- відомостями викладеними у протоколі допиту в якості свідка колишнього начальника 3 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_17 від 14.02.2025 щодо направлення ОСОБА_8 до 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- витягом із наказу (по особовому складу) № 428 від 30.06.2023 про направлення ОСОБА_8 у тимчасове підпорядкування начальника 1 ДПРЧ 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями, які містяться у протоколі огляду DVD-R диску з інформацією АТ «Універсал Банк» щодо переказу ОСОБА_8 24.06.2024 та 31.01.2024 з власного карткового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі 20000 гривень та 19000 гривень відповідно;

- відомостями, які містяться у протоколі огляду DVD-R диску з інформацією АТ КБ «Приватбанк» щодо надходження ОСОБА_8 заробітної плати ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями, які містяться у висновку економічної експертизи № 153е/25 від 27.01.2025 щодо нарахування ОСОБА_8 заробітної плати ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями, викладеними у протоколі негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 03.05.2024, які документально підтверджують систематичне перебування ОСОБА_8 у робочий час за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 8, де він здійснював трудову діяльність як рихтувальник автомобілів у приміщенні автосервісу ТОВ «Брилиант Авто», що прямо свідчить про невиконання ним службових обов`язків пожежного-рятувальника, передбачених його посадовою інструкцією в ГУ ДСНС України у Запорізькій області;

- відомостями, викладеними у протоколі негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 03.05.2024, які документально фіксують факт зустрічі ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Складська, 8;- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

У той же час, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу має виходити з наявності об`єктивних факторів, актуальних на час відповідного звернення, а саме чи існують заявлені стороною обвинувачення ризики.

У клопотанні та у судовому засіданні представники сторони обвинувачення наголошували на існуванні ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків чи іншого підозрюваного ОСОБА_8 , то слідчий суддя вважає, що наведені слідчим та прокурором доводи не вказують на достатню імовірність вчинення будь-якого тиску чи впливу на таких осіб. Представниками сторони обвинувачення не обґрунтовано можливість здійснення такого впливу саме ОСОБА_6 .

У цьому контексті, слідчий суддя погоджується, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , суд враховує, що він підозрюється у вчинені тяжкого корупційного злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 5до 8 років тому може переховуватися від огрганів досудового розслідування та суду.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Таким чином, незважаючи на те, що прокурором в судовому засідання доведено наявність ризику, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд вважає що існує можливість запобігання такому ризику, зазначеного у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Такий висновок суду гуртується на тому, що судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий.

Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним частково задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , оскільки вище наведені обставини в даному випадку до мінімуму зменшили наявні ризики та задовольнити клопотання захисника та підозрюваного, застосувавши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Домашній арешт відносно ОСОБА_6 необхідно встановити за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 31травня 2025, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;;

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_6 , 05 січня 1989 року, положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Контроль за дотриманням підозрюваним ОСОБА_6 умов домашнього арешту покласти на працівників ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1