Справа № 461/1092/25
Провадження № 1-кс/461/994/25
У Х В А Л А

про арешт майна

10.02.2025 року. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000345 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: 1/2 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб «RENAULT KOLEOS», 2011 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 ; транспортний засіб «ВАЗ 2108», 1987 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 .

Подане клопотання мотивує тим, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто вручено не було, оскільки вона перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області. Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_5 , в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, 24.01.2025, було опубліковано на сайті газети «Урядовий кур`єр» та офіційному сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, існує загроза знищення, втрати та зміни майна, що перебуває у власності ОСОБА_5 .

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом СБ України у Львівській області у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000345 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, достовірно знаючи про наявність збройного конфлікту на території України, збройної агресії рф проти України, а також захоплення частин Луганської області та міста Луганськ збройними формуваннями терористичної організації т.зв. «лнр», як обставин, що є загальновідомими фактами, будучи обізнаною про те, що на території України діють законні органи судової влади, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не сприймаючи державну владу України, підтримала ідеї та погляди терористичної організації т.зв. «лнр» щодо нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, та, у невстановлений період часу, однак не пізніше 28.12.2015 розпочала надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, добровільно погодившись на пропозицію невстановлених осіб щодо зайняття посади «помічника голови суду» терористичної організації т.зв. «лнр».

Так, указом «голови луганської народної республіки від 14.08.2015 № 400/01/08/15 ОСОБА_5 призначено на посаду «помічника голови Стахановського міського суду»

т.зв. «луганської народної республіки», після чого 28.12.2015 остання прийняла «присягу державного цивільного службовця луганської народної республіки» та приступила до виконання своїх обов`язків.

В подальшому, наказом голови незаконно створеного суду від 04.04.2019 № 24/к

ОСОБА_5 призначено на посаду «помічника судді Стахановського міського суду» зі збереженням класного чину «державного радника луганської народної республіки 3 класу», а у подальшому Наказом від 12.09.2022 № 156/к - на посаду «помічника заступника голови Стахановського міського суду» зі збереженням класного чину «радника юстиції 2 класу».

Таким чином, упродовж невстановленого періоду часу, однак не пізніше, ніж з 28.12.2015, ОСОБА_5 , діючи умисно, розпочала надавати іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає у добровільному зайнятті посад «помічника» в т.зв. «Стахановському міському суді луганської народної республіки», складанні у невстановленому слідством місці присяги на вірність терористичній організації «лнр», а також регулярному виконанні незаконно покладених на неї функцій та повноважень помічника, що полягали у наданні допомоги суддям у проведенні досудової підготовки справ, а саме: вивчення скарг, заяв, справ, що надійшли до судді, внесення пропозицій щодо їх прийняття до провадження, складання проектів незаконних судових рішень (ухвал, вироків тощо) відповідно до вимог «законодавства лнр», вчиняючи таким чином дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

21.01.2025 у кримінальному провадженні № 0000345, слідчим за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона підозрюється у вчиненні державної зради тобто діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто вручено не було, оскільки вона перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області. Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_5 , в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, 24.01.2025, було опубліковано на сайті газети «Урядовий кур`єр» та офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Повістки про виклик підозрюваної також були надруковані в газеті «Урядовий кур`єр» та розміщенні на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, проте, на виклик до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_5 не з`явилася.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 постійно проживає та на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України в місті Кадіївка Луганської області, та не з`являється на виклик слідчого, у зв`язку з чим 31.01.2025 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу УСБУ у Львівській області.

В той же час, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані наступні транспортні засоби

-«RENAULT KOLEOS», 2011 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 ;

-«ВАЗ 2108», 1987 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 .

Санкція ч. 1 ст. 111 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: 1/2 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб «RENAULT KOLEOS», 2011 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 ; транспортний засіб «ВАЗ 2108», 1987 року випуску, номер кузова: НОМЕР_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС криміналіст слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1