ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/437/25 Справа № 194/1306/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261від 28.05.2019 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, судимого: 24.05.2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.126-1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року ОСОБА_8 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.05.2024 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.05.2019 року по 29.05.2019 року та з 10.06.2019 року до 27.12.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зараховато в строк відбуття покарання перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 29.05.2019 року до 10.06.2019 року, з 27.12.2019 року до 10.03.2020 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили не обирався.

Доля речових доказів вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Як встановлено судом, 27.05.2019 року приблизно в період часу з 22:30 год. до 23:30 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , яку він винаймав у потерпілого ОСОБА_9 , який також в цей час знаходився у стані алкогольного сп`яніння за зазначеною адресою.

Продовжуючи перебувати в зальній кімнаті вказаної квартири, між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин один до одного, виник словесний конфлікт, внаслідок якого обвинувачений ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і не зможе чинити опір його протиправним діям, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, кулаками своїх рук наніс не менше одного удару в область нижньої щелепи потерпілого ОСОБА_9 , від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової нижньої губи зліва, що мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Не зупинившись на скоєному обвинувачений ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, своїми ногами наніс не менше двох ударів в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_9 , від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4 ребер справа, які мають ознаки ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості відносно живих осіб. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 продовжив наносити тілесні ушкодження своїми ногами потерпілому ОСОБА_9 , а саме не менше двох ударів в область живота, від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розрив судин кореня брижі та пошкодженням її судин, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_9 . Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від геморагічного шоку внаслідок масивної внутрішньочеревної крововтрати, яка була зумовлена тупою закритою травмою живота з розривом кореня брижі та пошкодженням її судин, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі спричиненими обвинуваченим тілесними ушкодженнями.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, вчинених способом, що має характер особливого мучення, таке, що спричинило смерть потерпілого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає його незаконним у зв`язку з невідповідністю фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Захисник вважає, що обвинувальний вирок відносно засудженого не можна назвати таким, що був ухвалений «поза розумним сумнівом», як це зазначає суд першої інстанції, а висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, які вплинули на законність і обґрунтованість судового рішення.

В обґрунтуванні вищевказаного захисник зазначає таке, судом не взято до уваги той факт, що покази ОСОБА_8 підтверджуються висновком комісії судово-медичної експертизи від 28 грудня 2020 року, з якого вбачається «…враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, встановлених при огляді трупу на місці події 28.05.2019 року о 10 годині 05 хвилин, коли на відкритих ділянках, на пахових ділянках під пахом тіло прохолодне, трупне заклякнення було виражено добре в усіх групах м`язів, а саме, а саме нижньої щелепи, ліктьових та колінних суглобах, трупні плями синюшно-фіолетового кольору були розташовані на задній та бічній поверхні тулубу, при натисканні на них у поперекову ділянку з силою 2кг/см2 зникали та відновлювали своє забарвлення через 24-26 сек, приймаючи до уваги причину смерті та умови, в яких знаходився труп, вважаємо, що смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 03-00 год. До 04-00 год.

З висновку експерта №340 від 13.06.2019 року вбачається, що всі виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, не менш ніж від чотирьох травматичних дій по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, які діяли з достатньою силою для утворення цих ушкоджень, що могло бути при нанесенні ударів руками або ногами у взутті. Після спричинення ушкоджень в області живота, які є безпосередньою причиною смерті потерпілий міг залишатись в живих протягом досить тривалого проміжку часу, який вираховувався десятками хвилин.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження в області живота, які є безпосередньою причиною смерті близько в проміжок між 03-00 год. Та 04-00 год., в той час, коли всі свідки стверджували, що ОСОБА_8 наносив удари потерпілому, коли всі прийшли додому, тобто в період 22-00 23-00 год., і свідки ще не спали, потім була викликана швидка допомога, потерпілий був оглянутий фельдшером, яка в суді зазначила, що 27.05.2019 року вона перебувала в чергуванні та приїздила на виклик до квартири потерпілого. В коридорі квартири на підлозі в стані алкогольного сп`яніння сидів потерпілий ОСОБА_9 , з розбитою губою та в нього була кровотеча. Інших тілесних ушкоджень вона не виявила, потерпілий ніяких скарг не висловлював, не повідомляв походження тілесного ушкодження. Ознак переломів ребер вона не помітила, потерпілий нормально дихав, патологічної рухливості ребер не було. Також не було ознак розриву кореня брижі, ОСОБА_9 не був блідим, його не нудило. Вона оглянула рану, знезаразила її, пропонувала госпіталізацію. Потерпілий відмовився від госпіталізації.

Виходячи з вищевикладених обставин та доказів, потерпілий міг вночі виходити з квартири та отримати смертельні тілесні ушкодження при невстановлених обставинах і через десятки хвилин, повернувшись додому померти, як зазначив обвинувачений у своїх показах.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник та обвинувачений подану з їх боку апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав та мотивів, викладений в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував, посилався на їх безпідставність та необґрунтованість.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч.1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Згідно ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд першої інстанції, із дотриманням закладених у зазначених нормах закону завдань, провів стосовно ОСОБА_8 повний та неупереджений судовий розгляд, вимог кримінального процесуального законодавства України дотримався.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про відсутність прямих доказів вини ОСОБА_8 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вважає їх надуманими і такими, що навпаки спростовуються доказами, які були безпосередньо досліджені судом першої інстанції.

Так версія сторони захисту про те, що ОСОБА_9 міг отримати тілесні ушкодження, виходячи з квартири, спростовується показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що разом з його матір`ю та обвинуваченим проживали у квартирі, яку виймають у ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 може охарактеризувати як нормальну людину, але після вжиття спиртних напоїв він завжди стає агресивним, бив його та матір.

За 2-3 дні до смерті до них на квартиру прийшов ОСОБА_9 і почав жити з ними. Вони усі разом у той же час спільно зловживати спиртними напоями.

27.05.2019 року він, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , його матір і ОСОБА_9 були разом у кафе Капкан де вживали спиртні напої. ОСОБА_9 був сильно п`яним, пішов до туалету, а коли вийшов то був весь замазаний в фекаліях та оголений. Всім було неприємно бути разом з ним, а тому вони відсіли від нього, а потім взагалі пішли. Тілесних пошкоджень ОСОБА_9 не мав.

ОСОБА_8 , його мати та ОСОБА_9 пішли до квартири відразу, а він та ОСОБА_11 прийшли пізніше. Коли він прийшов до квартири, побачив ОСОБА_9 який повзав по підлозі, скаржився на стан здоров`я та просив викликати йому швидку допомогу. Тоді він викликав швидку. Коли приїхала швидка допомога, фельдшер оглянула ОСОБА_9 та запропонувала йому госпіталізацію, але ОСОБА_9 відмовився.

Після того як швидка поїхала, ОСОБА_9 сидів на кухні на підлозі опершись на кухонну меблеву стінку не міг підвестись. В цей же час до нього підійшов ОСОБА_8 , який правою ногою пнув ОСОБА_9 у живіт. Від удару ОСОБА_9 скрутився, схопився рукою за живіт та поповз до спальної кімнати де і залишився.

ОСОБА_9 стогнав, просив води його постійно нудило. Він тричі приносив ОСОБА_9 воду, після чого пішов спати. Не бачив щоб ОСОБА_9 кудись виходив. Зранку всіх розбудив ОСОБА_11 та повідомив, що ОСОБА_9 помер.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що дійсно 27.05.2019 року вона перебувала на чергуванні в якості фельдшера, виїжджала на виклик до квартири ОСОБА_9 .. Приїхавши на виклик, вона побачила на підлозі в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_13 . У нього була розбита губа та кровотеча, інших тілесних ушкоджень, фельдшер не виявила. ОСОБА_13 від госпіталізації відмовився, після чого швидка поїхала.

Таким чином з показів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_8 наніс удар в область живота ОСОБА_9 , після того, як приїздила швидка, а тому свідок ОСОБА_12 і не могла встановити у нього наявність тілесних ушкоджень, а саме: перелому 3, 4 ребер справа, закритої тупої травми живота, розрив судин кореня брижі та пошкодження її судин.

Вказані покази повністю узгоджуються з іншими доказами які були досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2019 року за участі свідка ОСОБА_14 . Під час проведення слідчої дії свідок ОСОБА_14 підтвердив раніше дані ним покази, відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Підтвердив що 27.05.2019 року він, перебуваючи в кухонній кімнаті, як обвинувачений наніс один удар правою ногою в область центру черевної порожнини під грудною клітиною потерпілого, коли той сидів на полу, обпершись на кухонну меблеву стінку, від чого ОСОБА_9 зігнувся та став триматись за місце нанесення удару.

При перегляді відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.1 а.п.132-134/;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2019 року за участі свідка ОСОБА_11 .

Під час проведення слідчої дії свідок показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а саме декілька ударів обвинуваченого руками по голові та ногами по тулубу в область живота, після падіння потерпілого ще декілька ударів в область його живота в зальній кімнаті. Загалом вісім ударів.

При перегляді відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.1 а.п.135-137/;

Протокол огляду місця події від 28.05.2019 року з фото таблицею.

Оглядом місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_3 було встановлено в зальній кімнаті на полу був знайдений труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями нижньої губи по центру, патологічною рухливістю хряща носу, ребер справа, на шкіряних покровах обличчя та тулубу забруднення РБК. Також в зальній кімнаті виявлено та вилучено ковдру, на якій знаходився труп, з плямами РБК; на шпалерах на стіні ліворуч від входу виявлені плями РБК, які вилучені з фрагментом шпалер; на підлозі та на вхідних дверях виявлені плями РБК, змиви яких вилучені; на стільці біля вікна виявлена та вилучена футболка сірого кольору з плямами РБК.

В ванній кімнаті виявлено та вилучено два рушника та фрагмент білої тканини з залишками РБК. В кухні на стіні, правій стулці дерев`яної шафи зліва від входу виявлені плями РБК, з яких зроблено змиви. Також були виявлені та вилучені за допомогою спецзасобу сім відбитків пальців рук: з дверей ванної кімнати, зі стулки дерев`яної шафи в кухонній кімнаті; два відбитка з дверей зальної кімнати; з дверей на балкон; два відбитка зі скла серванту /т.1 а.п.119-122/;

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.05.2019 року.

Відповідно вказаного протоколу обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий 28.05.2019 року о 14.35 годині.

Під час затримання у ОСОБА_8 був вилучений одяг: футболка з плямами, джинсові штани з плямами РБК, кросівки, шкарпетки /т.1 а.п.138-142/;

Протоколом отримання зразків для експертизи від 28.05.2019 року, яким зафіксовано відібрання зразків нігтьових пластин та зразки крові у обвинуваченого ОСОБА_8 /т.1 а.п.151, 152/;

Висновком експерта № 918/3 від 11.07.2019 року, згідно з яким на вилученому у обвинуваченого ОСОБА_8 одязі, а саме джинсових штанях встановлена наявність крові людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 так і від обвинуваченого ОСОБА_8 /т.1 а.п.181-183/;

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в квартирі, а не за її межами з огляду на те, що під час огляду місця злочину саме в квартирі був виявлений труп потерпілого з тілесними ушкодженнями. В зальній кімнаті, в коридорі, в кухонній кімнаті та у ванній були знайдені залишки речовини бурого кольору, яка за результатами проведення експертиз походить від крові потерпілого або обвинуваченого. Враховуючи відсутність тілесних ушкоджень у обвинуваченого, які ймовірно призвели би до кровотечі, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що виявлені сліди РБК в квартирі походять від крові потерпілого ОСОБА_9 . Разом з цим, таких плям за межами квартири виявлено не було, які б вказували на те, що потерпілий ОСОБА_9 після отримання умисних легких тілесних ушкоджень від обвинуваченого в квартирі, що призвели до кровотечі, покидав приміщення квартири.

Дослідженими під час судового розгляду висновками експертиз судом встановлено наступне.

Висновком експерта № 340 від 13.06.2019 року за наслідками судово-медичної експертизи трупа смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від геморагічного шоку внаслідок масивної внутрішньочеревної крововтрати, яка була зумовлена тупою закритою травмою живота з розривом кореня брижі та пошкодженням її судин. При досліджені трупу виявлені наступні тілесні ушкодження:

1) закрита тупа травма живота: розрив судин кореня брижі, які утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі та відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення;

2) переломи 3, 4 ребер справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів та мають ознаки ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості відносно живих осіб;

3) забійна рана слизової нижньої губи зліва, що утворилась від дії тупих твердих предметів та має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень відносно живих осіб.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво, не менш ніж від чотирьох травматичних дій, по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, які діяли з достатньою силою для утворення цих ушкоджень, що могло бути при нанесенні ударів руками або ногами одягнутими у взуття. Після спричинення ушкоджень в області живота, які є безпосередньою причиною смерті, потерпілий міг залишатись в живих протягом досить тривалого проміжку часу, який вираховувався десятками хвилин. Після спричинення всіх виявлених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_9 був здатний до скоєння активних цілеспрямованих дій, в тому числі самостійно рухатися, на протязі досить довгого проміжку часу, що рахується десятками хвилин. Малоймовірне утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, при падінні з висоти власного зросту на тверду пласку поверхню навіть з доданим прискоренням. Між ушкодженнями в області органів черевної порожнини та смертю потерпілого ОСОБА_9 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-токсикологічному досліджені крові та сечі від трупу ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт, що відносно живих осіб відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеню /т.1 а.п.184-189/;

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 7 від 19.01.2021 року, відповідно до якої характер тілесних ушкоджень, ступінь вираженності прижиттєвої судинної та клітинної реакції в області розривів брижі кишечнику з ознаками слабкої лейкоцитарної реакції та судинним лейкоцитозом, свідчать про те, що з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті потерпілого ОСОБА_9 пройшло не більше 3-4 годин. З моменту настання смерті ОСОБА_9 до огляду його трупу на місці події 28.05.2019 року о 10.05 годині пройшло приблизно 6-7 годин /т.2 а.п.200-216/;

Висновоком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №93-Д від 25.06.2021 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_9 , свідчить про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), яким (якими) могла бути рука, стиснута в кулак, нога, взута в взуття, а також інший тупий твердий предмет (предмети) визначити, в даному випадку конкретні характерологічні ознаки травмуючої поверхні якого (яких) не представляється можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилася на тілесних ушкодженнях. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у вигляді травми органів черевної порожнини з розривами кореня брижі, не виключає можливість їх виникнення від одного удару твердого тупого предмету, яким могла бути і нога, діючого в область передньої черевної стінки (живота). Механізм спричинення даних тілесних ушкоджень, визначений судово-медичною експертною комісією, не відповідає механізму, розкритому обвинуваченим та свідком ОСОБА_14 при проведені з ними слідчого експерименту 23.07.2020 року, в якому вони відмічають нанесення удару ногою в ліву половину грудної клітини потерпілого, де взагалі відсутні будь-які тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломами 3-4 ребер справа у потерпілого виникли від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і нога. Локалізація цих ушкоджень не виключає можливість їх спричинення від одного удару в область правої половини грудної клітини спереду на рівні середнє-ключичної лінії. Локалізація всіх тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, виключає можливість їх спричинення одночасно, так як вони розташовані в різних анатомічних ділянках тіла, а саме: в області обличчя, правої половини грудної клітини та живота. Але ступінь вираженності прижиттєвої реакції в області цих ушкоджень свідчить про те, що вони виникли в короткий термін відносно одне одного. Тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочеревної травми з розривами кореня брижі, які явилися причиною смерті потерпілого, не характерні для виникнення в результаті падіння, в тому числі і з висоти власного зросту, з ударом передньою черевною стінкою о той чи інший предмет, а, як правило, подібні ушкодження виникають від дії тупого твердого предмету (предметів) з силою, достатньою для спричинення даних ушкоджень. Локалізація переломів ребер по передній поверхні грудної клітини справа не виключає можливість їх спричинення і при падінні потерпілого з подальшим ударом цією ділянкою тіла о тупий твердий предмет. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 28.05.2019 року, а саме: в результаті удару рукою обвинуваченим в область голови потерпілого виникло ушкодження у вигляді забитої рани губи з крововиливом в оточуючі тканини, а при ударі ногою обвинуваченим в область передньої черевної стінки потерпілого виникли ушкодження у вигляді розривів кореня брижі з крововиливами в оточуючі тканини та в черевну порожнину. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідком ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту 28.05.2019 року, а саме: удар ногою обвинуваченого в область передньої черевної стінки нижче грудної клітки потерпілого, в результаті чого виникли ушкодження у вигляді розривів кореня брижі з крововиливами в оточуючі тканини та в черевну порожнину. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в області обличчя, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий при проведені слідчого експерименту від 23.07.2020 року обвинуваченим ОСОБА_8 , а саме: один удар правою рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_9 /т.3 а.п.39-60/.

Вказаними висновками спростовуються доводи захисника про те, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження о 03:00-4:00 годинах і не міг отримати їх об 22-23:00 годинах.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 141 від 14.06.2019 року, обвинувачений ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /т.1 а.п.160-162/;

Отже всі вище перелічені докази як кожен окремо так і у своїй сукупності підтверджують факт нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та повністю спростовують версію сторони захисту про можливість потерпілого самостійно пересуватись і отримати тілесні ушкодження в іншому місці, як і версію сторони захисту, що смерть ОСОБА_9 наступила о 03-04:00 годині, оскільки з урахуванням результатів експертиз тілесне ушкодження потерпілий отримав за 3-4 години до настання смерті, що відповідає саме 23:00 годинам.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що сукупність досліджених судом першої інстанції доказів у логічному їх поєднанні із отриманими в ході судового провадження показами свідків, не викликає жодного сумніву у доведеності провини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому злочині доведена за критерієм «поза розумним сумнівом».

Колегія суддів вважає, що правові підстави для скасування вироку суду, відсутні.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 411, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2024 року за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4