н/п 1-кс/953/9140/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.10.2024 про часткову відмову у задоволенні скарги у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 постанову дізнавача Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.10.2024 про часткову відмову у задоволенні скарги у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021, у якій скаржник просить: скасувати постанову дізнавача ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 01.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021; зобов`язати дізнавача ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 повторно розглянути скаргу, подану 02.09.2024 щодо усунення порушення вимог ч. 4 ст.100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021.

Так, в обґрунтування скарги заявник зазначає, зокрема, що 19 вересня 2024 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова зобов`язала дізнавача ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , розглянути відповідно до положень ст. 220 КПК України скаргу (клопотання), подану 02 вересня 2024 року заявником щодо усунення порушення вимог ч. 4 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні №№ 0000017 від 15.04.2021.

02 жовтня 2024 р. заявник отримав постанову про часткову відмову в усуненні порушення вимог ч. 4 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021

Однак, на думку заявника, постанова дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України та є не обгрунтованою оскільки надані на підтвердження документи, а саме: рапорт інспектора УПК Харківській області ДКП ПН України лейтенанта поліції ОСОБА_5 , протоколу огляду речі від 10.08.2021 року, який провів старший інспектор 1-го відділу УПК Харківській області ДКП ПН України лейтенанта поліції ОСОБА_6 , листа Директору Харківського НДІСЄ ім. засл проф. М.С. Бокаріуса, квитанції про отримання на зберігання від 16.12.2021 року вказують, що розукомплектовані системні блоки, з яких були зняті відеокарти та відеокарти, що вилучались окремо нікуди не направлялись та до камери зберігання речових доказів ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області також не надходили. Тому заявник вважає, що це спростовує думки дізнавача ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , що викладені в постанові від 01.10.2024.

Таким чином, на думку заявника, дізнавач 01 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000017 від 15.04.2021 року прийняв незаконну постанову про часткову відмову в усуненні порушення вимог ч. 4 ст. 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021. Тому, враховуючи викладене, заявник звернувся до суду із вказаною скаргою.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, просив про її задоволення.

Дізнавач ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена судом своєчасно та належним чином, однак в судове засідання не з`явилась (а.с. 147-148).

23.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на запит слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 щодо витребування матеріалів, відповідно до якої прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 зазначає, що 02.10.2023 матеріали кримінального провадження № 0000017 від 15.04.2021 одночасно з клопотанням прокурора про закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності скеровані до Московського районного суду м. Харкова. В подальшому, після зміни підсудності матеріали кримінального провадження передані до Київського районного суду м. Харкова та досліджені під час розгляду клопотання прокурора, за результатом якого провадження закрито (а.с. 158-164).

Слідчий суддя, вислухавши доводи ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та оцінивши матеріали, надані до суду, приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований главою 26 КПК України.

Так, у ч. 1 ст. 303 КПК України наведений вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зокрема п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, неповернення тимчасово вилученого майна згідно вимог статті 169 цього Кодексу, а також у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею з матеріалів скарги встановлено, що заявник ОСОБА_3 оскаржує постанову дізнавача ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.10.2024 про часткову відмову у задоволенні скарги у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021 (а.с. 9-11).

Разом із тим, із змісту скарги не можливо встановити, що є підставою скасування постанови дізнавача та в чому полягає неправомірність прийнятого дізнавачем рішення, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність поданої до суду скарги.

При цьому, відповідно до положень статті 3 КПК, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Так, у пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, згідно до ст.283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:1) закрити кримінальне провадження;2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до змісту ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути подані лише під час досудового розслідування.

Як випливає з наданих матеріалів, у кримінальному провадженні №0000017, внесеному до ЄРДР 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, 02.10.2024 першим заступником керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 було направлено до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 160).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2024 року задоволено клопотання прокурора та закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.04.2021 року за № 0000017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 161). При цьому, згідно відомостей з ЄРСР зазначену ухвалу оскаржено не було та на час розгляду скарги вона набрала законної сили.

Таким чином, з огляду на те, що дана скарга подана в рамках кримінального провадження, яке на момент її розгляду вже закрито, а рішення про закриття набрало законної сили 10 грудня 2024 року, у задоволенні скарги слід відмовити.

Водночас, слід роз`яснити заявнику, що він не був позбавлений права оскаржувати ухвалу про закриття кримінального провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, однак таким правом останній не скористався.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 01.10.2024 про часткову відмову у задоволенні скарги у кримінальному провадженні № 0000017 від 15.04.2021 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1