Провадження № 1-кс/461/7755/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт майна, а саме вищезазначених речей: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «X», імеі № НОМЕР_1 , MEІD № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» імеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», імеі № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , жорсткий диск S/n № НОМЕР_7 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що 19.08.2024 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було накладено арешт на майно яке було вилучено у ході обшуку, 14.08.2024 у квартирі де вона знаходилась зі своїм хлопцем, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «X», імеі № НОМЕР_1 , MEІD № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» імеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», імеі № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , жорсткий диск S/n № НОМЕР_7 . Заявниця зазначає, що у вересні місяці, під час її візиту до м. Львова, до слідчого управління, їй стало відомо що останні експертизи арештованих речей призначено на 24-26 листопада 2024 року. Вважає, що п`ять місяців було достатньо для проведення усіх необхідних експертиз, та немає більше підстав утримувати її телефони надалі.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, у клопотанні просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання. Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення. Заперечення обгрунтовує тим, що у провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 19.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 8, 14 ч. 2 ст. 115 КК України. 14.08.2024, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2024, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «X», імеі № НОМЕР_1 , MEID № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» імеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», імеі № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , жорсткий диск S/n № НОМЕР_7 . Постановою слідчого від 14.08.2024, вилучені 14.08.2024 речі, вилучені в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 визнано речовими доказами та долучено до матеріалів досудового розслідування, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Ухвалою слідчого суді Галицького районного суду міста Львова від 19.08.2024 (справа № 461/6494/24; провадження № 1-кс/461/4987/24) накладено арешт. 06.12.2024 сторонам у кримінальному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ для ознайомлення із зібраними матеріалами кримінального провадження, в тому числі з речовими доказами. Станом на 18.12.2024 усі сторони кримінального провадження не ознайомились з усіма матеріалами досудового розслідування, в тому числі з речовими доказами. Вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Слідчий зазначає, що даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність є виправданим за вказаних умов та на вказаному етапі досудового розслідування, а відтак не буде свавільним.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності заявниці, слідчого та прокурора, з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 19.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 8, 14 ч. 2 ст. 115 КК України.

14.08.2024, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2024, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «X», імеі № НОМЕР_1 , MEID № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung» імеі № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12», імеі № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , жорсткий диск S/n № НОМЕР_7 .

Постановою слідчого від 14.08.2024, вилучені 14.08.2024 речі, вилучені в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_3 визнано речовими доказами та долучено до матеріалів досудового розслідування, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого суді Галицького районного суду міста Львова від 19.08.2024 (справа № 461/6494/24; провадження № 1-кс/461/4987/24) накладено арешт на вищевказане майно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вилучений телефони має важливе значення для кримінального провадження та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що зазначене вище майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального провадження.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявниця не оскаржувала в апеляційному порядку. Також заявницею не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна, внаслідок проведення із ним слідчих дій.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що вищевказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак в подальшому буде досліджуватись судом під час розгляду кримінального провадження, та відповідно його доля буде вирішуватись під час ухвалення вироку.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права володіння та користування зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання наявні. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6