Провадження №: 1-в/336/41/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, у якому просить вирішити питання щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині засудження за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як особу, засуджену за діяння, карність яких законом усунена та привести вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2022 у відповідність, згідно з діючим законодавством.

В поданні зазначає, що ОСОБА_4 , 1988 року народження, засуджений 03.08.2022 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. На обліку Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 перебуває з 15.11.2022.

09.08.2024 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року N 3886-ІХ., яким передбачено нові критерії розмежування адміністративних та кримінальних правопорушень залежно від вартості викраденого майна, у зв`язку із чим фактично декриміналізовано передбачені ст. ст. 185,190,191 КК України діяння, вчинені до набрання чинності Законом на суму, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Запорізькій області в судове засідання не з`явилась, подання підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, про що суду подала письмову заяву.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подання просив задовольнити, справу розглянути без його участі, про що до суду подав письмову заяву.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2022 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України у справі № 334/10472/15-к. ОСОБА_4 призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Як вбачається з вироку суду, 16.10.2015 приблизно о 23 годині, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшли до буд. 32 по вул. Ладозькій в м. Запоріжжі , де ОСОБА_6 відкрив кришку тепломережі, спустилися в люк та викрали мідний кабель марки ТППеп 200х2х04, довжиною 135 м. (інв. №4 кабель лінії зв`язку), який належить публічному акціонерному товариству «Укртелеком», спричинив ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 5280 гривень 85 копійок. Викрадений кабель ОСОБА_4 та ОСОБА_6 змотали в бухти та винесли з вказаної теплової траси, та приблизно 04 годині 08 хв. 17.10.2015 року були зупинені працівниками міліції. Своїми спільними умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

07.07.2017, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до під`їзду №5, буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проникли до підвального приміщення. Після цього, знаходячись у вказаному підвальному приміщенні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, виявили мідний кабель марки ТЗГ 19x4x1,2, довжиною 10 м. (інв. №101340066 кабель лінії зв`язку), що перебуває на балансі Управління Держспецзв`язку в Запорізькій області, який ОСОБА_4 за допомогою наявного в нього ножа, відрізав від нього зазначену частину, після чого разом з ОСОБА_7 змотали в бухту та намагались винести його з вказаного підвального приміщення, але не довели свій злочинний умисел до кінця, з причин що не залежали від їх волі, так як були помічені співробітниками поліції, які виявили та вилучили у них кабель марки ТЗГ 19x4x1,2, довжиною 10 м. (інв. №101340066 кабель лінії зв`язку).

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , Управлінню Держспецзв`язку в Запорізькій області спричинено майнову шкоду на суму 404 гривні. Своїми спільними умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та, відповідно, станом на 01.01.2015 рік становило 1218 гривень, станом на 01.01.20217 - 1600 грн.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за епізодом, який мав місце 16.10.2015, потерпілій особі спричинено матеріальні збитки в сумі 5280 гривень 85 копійок. За епізодом, який мав місце 017.07.2017 сума збитків склала - 404 гривні.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за крадіжку майна, шахрайство, привласнення чи розтрату, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Між тим, як вбачається з долученої начальником Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_8 до подання копії вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/10472/15-к, яким ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Останній, проголошено 03.08.2022.

Статтею 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Начальник Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 звернулась з відповідним поданням до суду 21.11.2024, однак, відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк мав закінчитись 03.08.2022.

Між тим, подання та долучені до нього матеріали (вирок суду) не містять жодної інформації за наслідками закінчення іспитового строку (звільнення від відбування покарання з випробуванням, скасування такого звільнення, вчинення засудженим нового злочину в період відбування іспитового строку тощо), учасники справи в судове засідання не з`явились, особисті пояснення не надали, що позбавляє суд можливості об`єктивно з`ясувати суттєві обставини справи та прийняти законне, обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що подане клопотання підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність згідно з діючим законодавством відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути без розгляду.

Роз`яснити особі, яка звернулась з поданням, що повернення без розгляду подання не перешкоджає повторному зверненню з поданням до суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1