Справа № 344/4588/25
Провадження № 1-кс/344/2227/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про передачу майна в управління АРМА,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000201 від 09.09.2024, у якому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення злочину ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; рапортами оперативних співробітників УСБУ в Івано-Франківській області № 60/5/4/1-1522 від 06.09.2024, № 60/5/4/1-1737 від 14.10.2024, № 60/5/4/1-1851 від 04.11.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 11.09.2024; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину № 60/5/1/4-5765 від14.09.2024; протоколом за результатами проведення аудіоконтролю особи № 60/5/1/4-5767 від 16.09.2024; протоколом за результатами проведення аудіоконтролю особи № 60/5/1/4-5768 від 16.09.2024; протоколом за результатами проведення аудіоконтролю особи № 60/5/1/4-5771 від 16.09.2024; протоколом за результатами проведення аудіоконтролю особи № 60/5/1/4-5769 від 16.09.2024; протоколом за результатами проведення спостереження за особою № 60/5/1/4-5766 від 16.09.2024; протоколами обшуку місць проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 06.11.2024 та вилученими під час вказаних обшуків предметами і грошовими коштами; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. 06 листопада 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 07.11.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 242 240 грн., яку внесено08.11.2024. 07.11.2024 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 242 240 грн., яку внесено 08.11.2024. 07 листопада 2024 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 04.01.2025. 18 січня 2025 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а 20 січня 2025 року ОСОБА_9 , вручено письмові повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Крім цього, 06.11.2024 в рамках даного кримінального провадження, проведено санкціонований обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від 05.11.2024 у справі №344/19840/24. В ході вищезазначеного обшуку, серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти гривні, на загальну суму 100000 гривень, котрі зі слів матері ОСОБА_7 ОСОБА_6 належать останньому, які поміщені до спецпакету ДБР В2019733,а також грошові кошти долари США, на загальну суму 30400 доларів США, які поміщені до спецпакету ДБР В1015743. Вказані грошові кошти зберігалися у сейфі, що на момент обшуку знаходився у кімнаті ОСОБА_7 . Постановою від 07.11.2024 вищевказані грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. 13 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/20108/24 на вилучені в ході зазначеного обшуку грошові кошти накладено арешт. Станом на даний час вказана ухвала не скасована. Сумарна вартість вище зазначених грошових коштів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, таким чином, вони відповідають критеріям, визначеним абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України. З метою забезпечення збереження економічної вартості виникла необхідність передати вищевказані речові докази у вигляді грошових коштів в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Адвокат в судовому засіданні заперечувала задоволення клопотання, грошові кошти у доларах арештовані через призначення експертизи, Євро повернули ОСОБА_12 , гривні підозрюваного це його зарплата, експертиза проведена, чоловік матері підозрюваного помер і вона отримує відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, під час проведення обшуку гроші видано добровільно, ОСОБА_13 має чотири джерела доходів, єдиний доказ вчинення кримінального правопорушення-рапорт, загальні доходи ОСОБА_7 отримані за останні роки складають 1936176,06 грн. 06 коп.

Судом встановлено наступні обставини.

06 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.11.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 242 240 грн., яку внесено 08.11.2024.

18 січня 2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

06.11.2024 проведено обшук за місцем фактичного проживання

ОСОБА_7 , розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_11 від 05.11.2024 у справі №344/19840/24.

Постановою від 07.11.2024 вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

13 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/20108/24 накладено арешт на предмети схожі на грошові кошти гривні, на загальну суму 100000 гривень, предмети схожі на грошові кошти долари США, на загальну суму 30400 доларів США.

ОСОБА_5 є інвалідом дитинства та отримувала державну соціальну допомогу як особа з інвалідністю з дитинства, в період з 01.01.2019 року по 31.12.2022 року отримала допомоги в загальному на суму 110241,94 грн., що підтверджується довідками Департаменту соціального захисту населення № 2011, № 2012, № 2013, № 2014 від 08.11.2024 р.;

В період з 01.01.2023 р. по 30.11.2024 р. отримала державну допомогу як інвалід з дитинства в сумі 51171 грн., що підтверджується довідкою УСЗН Вижницької РДА № 2015 від 08.11.2024 р.;

Також ОСОБА_5 отримувала пенсію по втраті годувальника та в період з червня 2015 року по жовтень 2024 року сумарно отримала пенсію в розмірі 205705,49 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 659723 від 07.11.2024 року;

Також ОСОБА_5 в період з 02 січня 2023 року по 31 жовтня 2024 року отримала доходи працюючи на посаді сестри медичної анестезиста в КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» в сумі 341294,20 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 01-05/1558 від 08.11.2024 р.

Сумарна сума, які отримала ОСОБА_6 за рішенням суду у справі №721/885/15 складає 489444 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч чотириста сорок чотири) грн., що відповідно до курсу НБУ України становить понад 20000 (двадцять тисяч) дол. США. (100 дол. 2354,64).

Відповідно до Постанови фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 2411/363/363/2 від 06 липня 2025 р., ОСОБА_6 внаслідок смерті ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено та виплачено одноразову допомогу в сумі 121800 та 48720 грн. по 24360 грн. на ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Тобто сумарно фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України родині Скидан у зв`язку із смертю ОСОБА_14 виплачено одноразову допомогу в сумі 170520 грн.

Також Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 2411/363/363/3від 06 липня 2025 р., призначено на дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щомісячну страхову виплату у зв`язку із смертю потерпілого.

Згідно із положеннями ст.31 Конвенції, кожна Держава-учасниця вживає, максимальною мірою, можливою в рамках її внутрішньої правової системи, таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливої конфіскації доходів від злочинів, що визначені цією Конвенцією, або майна, вартість якого відповідає вартості таких доходів.

Кожна Держава-учасниця вживає таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливості виявлення, відстеження, заморожування або арешту будь-чого з переліченого в ч. 1 цієї статті з метою подальшої конфіскації, а також вживає, відповідно до її внутрішнього права, таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для управління компетентними органами замороженим, арештованим або конфіскованим майном, зазначеним у ч. 1 і 2 цієї статті.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 24 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006, визначено, що без шкоди для положень ст.23 цієї Конвенції кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання будь-якого умисно вчиненого злочину, передбаченого цією Конвенцією, злочином, без участі у вчиненні таких злочинів, приховання або безперервного утримання майна, якщо відповідній особі відомо, що таке майно здобуте в результаті будь-якого зі злочинів, що визначений цією Конвенцією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок).

Так, забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна врегульовано у п.27 вказаного Порядку, де зазначено, що схоронність такого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановления слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

При цьому за п.28 Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до абз.7 ч.6 ст.100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Таким чином, виходячи із приписів ч.6ст.100 КПК Українивирішенню питання про передачу речового доказу в управління АРМА слідчим суддею має передувати попереднє звернення з цього приводу до власника майна.

Визначення порядку зберігання речових доказів слідчим суддею може здійснюватися виключно за відсутності згоди власника майна, а отже до подання відповідного клопотання на вирішення слідчого судді органом досудового розслідування мають бути вжиті заходи, спрямовані на отримання згоди власника майна щодо передачі його майна в управління АРМА чи з`ясування його думки.

Доказів звернення органу досудового розслідування до власника майна на отримання такої згоди суду не надано.

Згідно із вимогами ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Відповідно достатті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цьогоЗакону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Статтею 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

При ухваленні рішення про реалізацію речових доказів, слідчий суддя має керуватися положеннями Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», які регулюють правові підстави та умови, за яких особу можливо позбавити права власності під час кримінального провадження до ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Нерухоме майно взагалі не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави (абз.2 ч.4 ст. 21 Закону)

У поданому клопотанні сторона обвинувачення не зазначила та під час судового розгляду не довела існування жодної із підстав, передбачених ч.4 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Отже, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність належного обґрунтування необхідності передачі зазначеного у клопотанні майна на зберігання та подальшу реалізацію Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1