Справа № 646/2648/25
№ провадження 1-кп/646/1010/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000054 від 06.03.2025 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.08.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

- у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений вироком Ленінського районного судом міста Харкова від 12.08.2024 за вчинення кримінального правопорушення - проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт, вирок набрав законної сили 12.09.2024.

01.10.2024 Основ`янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримано вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024. Того ж дня ОСОБА_4 поставлений на облік і викликаний до інспекції з метою роз`яснення умов відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт, а також для направлення безпосередньо на відпрацювання призначеного виду покарання.

Після цього, ОСОБА_4 24.10.2024 ознайомився з умовами відбування покарання у виді громадських робіт та наслідками ухилення від відбування покарання, про що надав Основ`янському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області письмову розписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт у відділі поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУН1 в Харківській області в період з 25.10.2024 по час закінчення відбування покарання. Протягом жовтня - листопада 2024 року, відповідно до табелів обліку робочого часу, ОСОБА_4 відпрацював загально 104 години, невідпрацьованими залишились 136 годин.

Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення відбування покарання, усвідомлюючи протиправність свого діяння, у визначений для нього період, без поважних причин та відсутності упереджень і прорахунків з боку територіального органу з питань пробації, не маючи медичних протипоказань щодо виконання громадських робіт, не виходив на роботу з 02.12.2024 по теперішній час для відбуття громадських робіт, вчинивши тим самим невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи.

Про причини невиконання встановлених обов`язків з виконання громадських робіт ОСОБА_4 не повідомив Основ`янський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, а також керівництву відділу поліції № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, передбачаючи суспільно не небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ст.ст. 36, 37 ч. 3 ст. 40 КВК України, тобто не виконав встановлені вироком суду обов`язки, допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а саме: невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, що в сукупності призвело до порушення ним порядку та умов відбування покарання, визначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_5 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 ..

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд вирішив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 12.08.2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 240 годин.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.

З цих же підстав, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, суд не вбачає підстав щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив вказаний кримінальний проступок, не відбувши іншого покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 у виді громадських робіт, виходячи з положень ст. 72 КК України, суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його прибуття до місця відбування покарання.

Речові докази у даному крммінальному провадженні - відсутні

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 389 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у виді 1-го року обмеження волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12.08.2024 у виді 136 годин громадських робіт (із розрахунку 8 годин громадських робіт за 1 день обмеження волі) та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 17 днів.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1