КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року клопотання прокурора про арешт майна задоволено частково. Накалдено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження грошовими коштами у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунка ОСОБА_3 . У задоволенні клопотання іншої частини клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня2024 року в частині часткового накладення арешту майна; постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно.

Перевіривши матеріали провадження суддя-доповідач вважає, що заявнику необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

З огляду на стадію кримінального провадження - у першій інстанції суду (розділ IV КПК України) - рішення суду за результатами розгляду клопотань, в яких порушуються питання про скасування арешту майна, скасування розпорядження майном, надання тимчасового доступу до інформації, - окремому оскарженню відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України не підлягають.

Суддя-доповідач, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, встановивши, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня2024 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, під час розгляду справи у суді, вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 399 КПК України, суддя-доповідач

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня2024 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя

Київського апеляційного ОСОБА_1

Справа № 11-кп/824/2882/2024

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_4

Доповідач: ОСОБА_1