Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/8391/24
В И Р О К

Іменем України

27 лютого 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 08.08.2024р., за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, одружений, маючий неповнолітню дитину 2013р.н., не працюючий, із середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де ведуть спільний побут та мають взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, вважаються сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

10.04.2024р. о 15 год. 00 хв., 11.04.2024р. о 14 год. 30 хв., 12.04.2024р. о 10 год. 00 хв., 13.04.2024р. о 16 год. 35 хв., 14.04.2024р. о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги п.1 Тимчасового заборонного припису Серії АА № 452117 від 09.04.2024р., а саме зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Також, продовжуючи свої умисні дії, 15.04.2024р. о 15 год. 30 хв., 16.04.2024р. о 10 год. 30 хв., 17.04.2024р. о 10 год. 45 хв., 18.04.2024р. о 15 год. 30 хв., 19.04.2024р. о 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги п.1 Тимчасового заборонного припису Серії АА № 452117 від 09.04.2024р., а саме зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи.

Факт скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, відносно своєї матері, що пролягало в висловлюванні на її адресу нецензурними словами, завданні ударів по обличчю та тілу, знайшло своє підтвердження у постановах Центрального районного суду м. Миколаєва, по справах: № 490/2954/24, № 490/3487/24, № 490/4884/24, № 490/4679/24, де ОСОБА_3 , визнано винним з подальшим накладенням на нього штрафу.

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 , в порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» у період часу з початку 2024 року по теперішній час, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв та продовжує вчиняти фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , за місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить систематичне притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення систематичного домашнього насилля, 08.08.2024р. приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 , без будь-якого приводу почав сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , яка супроводжувалась висловлюванням нецензурної лайки, під час якої останній наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку скроні з правої сторони, в результаті чого спричинив легке тілесне ушкодження.

Враховуючи положення п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_3 , вчинив систематичне фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою вони проживають однією сім`єю, що призвело до фізичних страждань останньої, що супроводжувалось заподіянням тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, 09.08.2024р. приблизно о 15 год. 40 хв., перебував у стані алкогольного сп`яніння у дворі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . Перебуваючи у вищевказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під малозначимим приводом, під час якого останній вчинив фізичне насильство відносно своєї матері, шляхом нанесення їй одного удару кулаком лівої руки в ділянку голови, чим завдав їй фізичних страждань та спричинив легкі тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 1 КК України, винним себе визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин справи підтвердив факт вчинення ним вказаного злочину. Так, обвинувачений зазначив, що 08.08.2024 року в середені дня між ним та його матір`ю відбулась сварка. В ході сварки він дуже розлютився та завдав своїй матері один удар в область голови. Наступного дня, тобто 09.08.2024 року приблизно о 15-16 годині між ним та його матір`ю відбулась словесна сварка в ході якої він завдав один удар в область голови ОСОБА_5 . Вони постійно конфліктували але він її дуже любить і не повторить такої поведінки в майбутньому. У вчиненому щіро каявся, просив строго його не карати та запевняв суд, що зробив відповідні висновки і дуже жалкує про вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126 1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних страждань та визнає його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На підставі ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання суд визнє повне визнання вини, щире каяття.

На підставі ст. 67 КК України, обставини що обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд виключає обтяжуючу обставину зазначену в обвинувальному акті, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки формулювання пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення не містить даних про вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але неоднарозово проходив стаціонарне лікування в наркологічному відділенні, останній раз в 2022р. з діагнозом: «РПП внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з делірієм», за місцем мешкання характеризується посередньо, не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин покарання у вигляді обмеження волі у межах передбачених, санкцією ст. 126 - 1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, про що просила прокурор в судовому засіданні.

Враховуючи те, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 пов`язані з вчиненням домашнього насильства стосовно його матері ОСОБА_5 , суд на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 - 1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91 - 1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 /один/ місяць.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1