Справа № 930/439/25
Провадження № 1-кп/930/159/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000029 від 20.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Слобода Кухарська, Іванківського району, Київської області, громадянина України, одруженого, офіційно непрацюючого, раніше не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 19.01.2025 біля 11:11 годин, перебуваючи по вулиці Шевченка, в селі Ситківці Гайсинського району Вінницької області, після зупинки за порушення Правил дорожнього руху України автомобіля, марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого він перебував, інспектором сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та інспектором сектору реагування патрульної поліції Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , які відповідно до ч. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами за ознакою постійного здійснення функції представника влади, реалізував кримінально-протиправний умисел спрямований на вчинення пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_4 дії з використанням наданим їм влади, а саме за не складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), ч. 1 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами) та ч. 5 ст. 121 (Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами).

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, діючи умисно, запропонував поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надати їм неправомірну вигоду за невчинення ними вказаних дій. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ігноруючи відмову поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від неправомірної вигоди та здійснене попередження останніми про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, за ст. 369 КК України, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, неодноразово висловив останнім пропозицію надання неправомірної вигоди в розмірі 10 000 гривень за невчинення ними в інтересах останнього дії з використанням наданої влади, а саме за не складання відносно ОСОБА_4 адміністративних матеріалів та уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє, що більше скоювати злочинів не буде, просить суворо не карати.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що у зв`язку із тим, що обвинувачений визнав вину та щиро розкаявся, вважає недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженні та просив призначити обвинуваченому міру покарання передбачену санкцією статті 369 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Під час проведення судового засідання, судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспоруються.

А тому, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч.1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття та визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, депутатом не являється, одружений, раніше не судимий, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання згідно санкції ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 369 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 368 - 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ у справі, вказаний в постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.01.2025 р., а саме: один оптичний диск із відеозаписами із бодікамер поліцейських - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1