Справа № 634/189/25
Провадження № 1-кп/634/75/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 рокусел. Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Сахновщина Харківської області кримінальне провадження №0000124 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Огіївка, Сахновщинського району, Харківської області, громадянина України, офіційно не працює, з середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 30.01.2025 в період часу з 01:00 до 04:00, точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу останньої, усвідомлюючи, що на території України запроваджено режим воєнного стану введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024), діючи з метою крадіжки чужого майна та особистого збагачення, з корисливих мотивів, таємно, умисно, протиправно, незаконно, реалізуючи прямий умисел на викрадення чужого майна, скориставшись тим що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на той час знаходилися в будинку відпочивали, та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав з ванної кімнати будинку б/в бензиновий генератор марки «РТ-3300 електростанція бензинова синхронна» вартість якого, згідно висновку експерта від 01.02.2025 №353/25 становить 7472,25 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7472,25 гривень.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що 29.01.2025 року у вечірній час, він з товаришем приїхав в гості до ОСОБА_8 , яка разом з чоловіком проживає за адресою: с. Огіївка, Сахновщинської с/р, Берестинського району, Харківської області, де вони розмовляли, а потерпіла з чоловіком вживали спиртні напої. Потім вони лягли відпочивати а він забрав генератор з приміщення і відвіз його в пусте домоволодіння, що знаходилось поряд з будинком потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, піддав критичній оцінці свої дії та у вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, та потерпілої, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований але займається обробітком належної йому та батькам земельних ділянок, розлучений, утримує неповнолітнього сина 2017 року народження, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно.

Згідно ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 від 09.04.2025 року, згідно якої Берестинський РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області вважає, що у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства лише за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Підстави для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України, суд не вбачає.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

Підстав для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 15 квітня 2025 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: б/в бензиновий генератор з маркуванням «РТ-3300 электростанция бензиновая синхронная», переданий назберігання до кімнати речових доказів повернутими власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя