У Х В А Л А
11 грудня 2024 року м. Хмельницький
Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт на автомобіль «ToyotaPrado», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування власником автомобіля, залишивши вказаний транспортний засіб для зберігання натериторії майданчику тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Шухевича 120Д, м. Хмельницького.
В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначила, що 09.12.2024 близько 22 год. 20 хв., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ToyotaPrado», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на червоний сигнал світлофору по проїзній частині вул. Симона Петлюри зі сторони вул. Козацької в напрямку вул. Гетьмана Мазепи у м. Хмельницькому, допустив зіткнення на перехресті вулиць Симона Петлюри - Гетьмана Мазепи із автомобілем «SkodaOctavia», НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася по проїзній частині вул. Симона Петлюри та виконувала маневр лівого повороту та мала намір продовжити рух по проїзній частині вул. Симона Петлюри.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та буладоставлена в травмпункт КП «Хмельницька міська лікарня».
10.12.2024 після огляду, автомобіль«ToyotaPrado», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «SkodaOctavia» НОМЕР_3 , на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Шухевича 120Д, м. Хмельницький
10.12.2024 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля «ToyotaPrado», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «SkodaOctavia»речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, так як дані транспортні засоби являються матеріальними об`єктами, знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберігли на собі його сліди.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля«ToyotaPrado», д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 . А користувачем є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля«SkodaOctavia» НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , який проживає за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н,с. Велика Калинівка, а користувачем є ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 286 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Слідчий суддя, суд зобов`язані перевіряти підстави для арешту майна, зокрема і стосовно дотримання передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури ініціювання кримінального провадження.
У клопотанні відсутні відомості з документальним підтвердженням тілесних ушкодженьбудь-якої особи , яка постраждала внаслідок дтп.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості визначити правовий статус майна, значення його для кримінального провадження та вирішити питання про його арешт і мають бути усунуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Зазначені недоліки клопотання мають бути усунуті прокурором.
Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя