Номер провадження 11-сс/816/86/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши, розглянувши у письмовому провадженні, у місті Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає - без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, місця роботи, місця навчання; утриматися від спілкування зі свідками; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановлено по 14 лютого 2025 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, та наявність достатніх підстав, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Однак, не було прийнято до уваги обґрунтування прокурора про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в яких було посилання на те, що вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст.307 КК України, покарання за які передбачене кримінальним кодексом України у виді позбавлення волі на строк до 10 років, є тяжкими, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний зможе переховуватись від органу досудового слідства, прокурора, а також суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки ніде не працює та не навчається, законних джерел прибутку не має, є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення тяжких злочинів, який звільнився з місць позбавлення волі у поточному році, а саме 22 січня 2024 року.

Таким чином, як зазначає прокурор, є достатньо підстав вважати, що тільки один запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить належну його поведінку, а неврахування вказаних обставин, про що свідчить відсутність посилання на них в оскаржуваній ухвалі, призвело до прийняття слідчим суддею рішення з висновками, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим вважати дане рішення законним та обґрунтованим підстави відсутні.

Апеляційний розгляд даного провадження було призначено на 16 год. 00 год. 27 січня 2025 року, і до його початку від апелянта - прокурора ОСОБА_5 надійшла заява, в яких останній підтримав апеляційні вимоги, просив їх задовольнити та розгляд матеріалів за поданою ним апеляційною скаргою провести у письмовому провадженні.

Враховуючи таку позицію прокурора, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , також подали до суду окремі заяви, в яких просили розглянути дану справу у письмовому провадженні.

З врахуванням поданих учасниками судового провадження заяв, керуючись ч.1 ст. 406 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення розгляд поданої прокурором апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002597 від 28 серпня 2024 року, в якому 17 грудня 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 1,2 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Своє клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю повідомленої ОСОБА_6 підозри за вказаними статтями та наявністю ризиків того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, яке йому загрожує, у разі доведеності вини, та що на даний час проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою перевірки його причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розглядаючи вказане клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України та що існують ризики того, що останній може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_6 має соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Суми, де проживає разом з родиною.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку, що неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні доведена не була, та дійшов висновку, що доцільним буде застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло цілодобового з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність такого висновку жодним чином не спростовано, оскільки посилаючись на необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, чи залишились поза його увагою, та за яких слід було б застосувати саме вказаний запобіжний захід, прокурором не наведено.

Також, колегія суддів зауважує, що окрім вищезазначеного, в оскаржуваній ухвалі знайшло своє відображення і те, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_6 підозрюється за ч.1,2 ст. 307 КК України, були внесені 28 серпня 2024 року, а підозру останньому повідомлено 17 грудня 2024 року, і даних про те, що він за цей проміжок часу ухилявся від органу досудового розслідування, матеріали даного провадження не містять.

Крім того, доказів на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_6 застосований до нього запобіжний захід порушив, що б свідчило про те, що його належна поведінка дотримана не була, та що б давало підстави вважати, що для дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід як тримання під вартою є необхідним, прокурором надано не було.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4