Справа № № 585/4689/24
Номер провадження 1-в/585/12/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

24 квітня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Роменська виправна колонія» заяву засудженого ОСОБА_3 , про застосування до нього дії Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" відповідно до ч.2 ст. 74 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло зазначена заява засудженого ОСОБА_3 , у якій останній просить суд вирішити питання про його звільнення від відбування покарання чи пом`якшення покарання, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння.

В обґрунтування заяви останній вказує, що з 09.08.2024 року набрав чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким скасовується кримінальна караність діяння за вчинення крадіжки на суму до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із зазначеним ОСОБА_3 вважає, що він підлягає звільненню від призначеного покарання повністю або частково, оскільки є засудженим за діяння, кримінальна караність якого усунута.

У судовому засіданні засуджений та його захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення Закону № 3886-IX та звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та вважати засудженим за вироком Харківського апеляційного суду від 23.08.2023 року.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив таке.

Так, вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Харківського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року, у виді позбавлення волі на строк сім років три місці, з конфіскацією всього належного йому майна (т.1, а.ос.с.75-79).

Вирок набрав законної сили 30 липня 2024 року та у апеляційному порядку не оскаржувався.

Вироком Валківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ст.. 72 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі (т.1, а.ос.с. 57-62).

Вироком Харківського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року вирок Валківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року стосовно ОСОБА_3 в частині призначення покарання скасовано та призначено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ст.. 72 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років., з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Нововодолазього районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив в період часу лютий березень 2021 року, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 819,80 грн. та потерпілому ОСОБА_8 на суму 351 грн.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становив 2270 гривні.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення кримінальних правопорушень за яким засуджено ОСОБА_3 вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 червня 2024 року розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, становила 2270 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, за яке він був засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка викрала чуже майно, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума матеріальної шкоди станом на момент вчинення правопорушення перевищує 2270 грн. (у 2021 році). В даному випадку сума є нижчою (819,80 грн. та 351 грн.), що свідчить про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання за ч.3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 положення Закону № 3886-IX та звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року.

Разом з тим, ОСОБА_3 вироком Харківського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року, яким скасовано вирок Валківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року в частині призначеного покарання, було засудженого за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Оскільки ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року, тому ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Харківського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року, яким скасовано вирок Валківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року в частині призначеного покарання, за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня фактичного затримання 11.05.2021 року.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, ст.ст. 284, 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити

Звільнити ОСОБА_3 від призначеного судом покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 червня 2024 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Харківського апеляційного суду від 23 серпня 2023 року, яким скасовано вирок Валківського районного суду Харківської області від 26 травня 2023 року в частині призначеного покарання, за ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_9