Справа № 461/9314/21
Провадження № 1-кс/461/1493/25
УХВАЛА

Іменем України

06.03.2025 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС» про часткове скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС», в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , звернулося до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження №0003309 від 27.12.2019, на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2025 на транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 2500, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , в частині заборони користування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою суду від 13.02.2025 у справі №461/9314/21 накладено арешт на ключі, технічний паспорт до транспортного засобу та сам транспортний засіб марки «Mersedes Benz Sprinter 2500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , які у кримінальному провадженні №0003309 від 27.12.2019 визнані речовими доказами. Заявник зазначив, що ТОВ «ВІАТ-ТРАНС» немає жодного відношення до вчинених діянь у рамках кримінального провадження №0003309, такий є основним службовим автомобілем, який необхідний для здійснення підприємницької діяльності Товариством. Просить клопотання задоволити.

Представник заявника ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив задоволити клопотання про часткове скасування арешту майна.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо скасування арешту заперечив.

Заслухавши пояснення представника заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003309 від 27.12.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , спільно з іншими невстановленими особами, організували на території Львова та Львівської області незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту незаконного виготовлених підакцизних товарів, фальсифікованих марок акцизного податку.

07.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 2500, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено 31 картонну коробку, в яких знаходяться тютюнові вироби «Ritm», ключі, технічний паспорт до транспортного засобу та сам транспортний засіб марки «Mersedes Benz Sprinter 2500»,д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 08.02.2025 вилучені речі, предмети та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2025 накладено арешт на ключі, технічний паспорт до транспортного засобу та сам транспортний засіб марки «Mersedes Benz Sprinter 2500»,д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 .

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, транспортний засіб марки «Mersedes Benz Sprinter 2500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 , належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС», яке займається господарською діяльністю, а саме надає послуги з вантажних перевезень.

Окрім того, матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів того, що директор ТОВ «ВІАТ-ТРАНС» ОСОБА_6 , чи його представник ОСОБА_7 причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, як і не доведено, що вони знали чи могли знати про вчинення ОСОБА_5 будь-яких незаконних дій.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм, майном. Ніхто не може бути позбавлений, своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170,173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про часткове скасування арешту задоволити та зобов`язати слідчого повернути даний транспортний засіб Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС» на відповідальне зберігання до закінчення кримінального провадження з правом користування таким.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС» про часткове скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.02.2025 (справа №461/9317/21, провадження №1-кс/461/1011/25) в частині заборони користування транспортним засобом марки Mercedes-Benz Sprinter 2500, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Зобов`язати уповноважену особу СУ ГУ НП у Львівській області, в рамках кримінального провадження №0003309 від 27.12.2019, повернути ключі, технічний паспорт до транспортного засобу та сам транспортний засіб марки «Mersedes Benz Sprinter 2500», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІАТ-ТРАНС» на відповідальне зберігання до закінчення кримінального провадження з правом користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1