Справа № 526/1006/25
Провадження № 1-кп/526/308/2025
В И Р О К

іменем України

08 квітня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження № 0000171 від 22.03.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харківці Гадяцького району Полтавської області, з середньою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, де сторонами кримінального провадження є прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

21 березня 2025 року 23 годині 55 хвилин поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронних органів, а згідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та згідно посадових обов`язків, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1 здійснюють патрулювання території обслуговування, первинне реагування на повідомлення про правопорушення, здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення, поблизу с. Малі Будища Миргородського району зупинили транспортний засіб автомобіль марки «Москвич-2140», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , у якого під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та якого було повідомлено про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та який не мав права керування транспортними засобами.

В цей час у ОСОБА_5 , який усвідомлював допущені порушення правил дорожнього руху, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовий особам неправомірну вигоду за не вчинення ними дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме: не вкладання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9 «А» ПДР України.

22 березня 2025 року о 01 годині 28 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що поліцейські є службовими особами органів Національної поліції, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вимоги службовій особі, в ході розмови поруч зі службовий автомобілем неодноразово висловив словесну пропозицію надати поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 7000 грн. та 30 літрів бензину А-95 за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.9 «А» ПДР України.

В подальшому поліцейськими відносно ОСОБА_8 було складено протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП, а також постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно та підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища

Згідно зі ст. 65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Враховуючи його вік та стан здоров`я, як особистість ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується з задовільного боку, раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

В якості обставини, що обтяжує покарання, суд враховує вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та оцінюючи поведінку ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Ошурко проти України» (остаточне рішення від 08.12.2011 року), в якій зазначено, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність; це право є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції; кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувається за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь його небезпечності для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді штрафу в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувати.

Речові докази по провадженню

відомості про особу та речові докази, які долучені прокурором, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1