Справа № 307/2731/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/7/24 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, раніше не судимого, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове Тячівського району, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_10 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ - DVD диск ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01 червня 2019 року, близько 15-ї год., обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на муніципальному стадіоні, на вулиці Фізкультурній, б/н, в смт. Дубове, Тячівського району, вчинили грубе порушення громадського порядку за наступних обставин.

Критичного дня, після закінчення футбольного матчу вищої ліги Закарпаття з футболу між командами ФК «Карпати» та ФК «Поляна», що відбувався на муніципальному стадіоні в смт. Дубове, по вулиці Фізкультурній, б/н, Тячівського району, будучи незадоволеним рішеннями футбольного арбітра матчу ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, обвинувачений ОСОБА_8 вийшов на футбольне поле, де підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та поваливши його на землю, схопив за одяг почав волочити по землі. В цей час, з тих же мотивів та спонукань, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_7 , який правою ногою наніс один удар потерпілому в область голови. Після цього, обвинувачений Нодь, який також був незадоволеним рішеннями арбітра матчу ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, вийшов на футбольне поле, підійшов до того місця де лежав потерпілий, відштовхнув обвинуваченого ОСОБА_7 та правою ногою наніс один удар потерпілому в область грудей.

Своїми діями обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій вказали, що з оскаржуваним вироком не згідні, оскільки ОСОБА_10 не вчиняв злочину, який йому інкримінують, а навпаки намагався в присутності працівників поліції, захистити та не допустити спричинення арбітру футбольного матчу ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, що підтверджується відеодиском, однак даному диску, суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, а підтримав викладене в обвинувальному акті, незважаючи на те, що допитані в судовому засіданні свідки працівники поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заявили, що не бачили щоб потерпілому ОСОБА_11 хтось наносив тілесні ушкодження. Також вважають оскаржуваний вирок незаконним в частині задоволення позовної заяви ОСОБА_11 щодо відшкодування на його користь грошових коштів. Просять суд, оскаржуваний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_10 скасувати та виправдати останнього.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 зазначив, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про доведення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України обвинувачений ОСОБА_8 , а тому вважає оскаржуваний вирок суду незаконним, таким, що підлягає скасуванню. Зазначає, що з наявних у матеріалах справи доказів, не вбачається ознак причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та порушення саме ними громадського порядку, крім того факт причетності останніх до інкримінованого їм злочину, не був підтверджений в судовому засіданні показами потерпілого, оскільки він не бачив хто йому наніс два удари. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України обвинуваченим ОСОБА_7 , а тому вважає оскаржуваний вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.Зазначає, що з наявних у матеріалах справи доказів, не вбачається ознак причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та порушення саме ними громадського порядку, крім того факт причетності останніх до інкримінованого їм злочину, не був підтверджений в судовому засіданні показами потерпілого, оскільки він не бачив хто йому наніс два удари. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

До початку апеляційного перегляду надійшли заявия від ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав поданні заяви, прокурора, яка не заперечила, щодо звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України є правильним, встановлені ним фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення та кваліфікація їх дій за ч. 2 ст. 296 КК України доказах, відображених у мотивувальній частині оскаржуваного у цій справі вироку щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 також є правильними, яким судом першої інстанції надано правильну оцінку.

Жодного істотного порушення кримінального процесуального закону та прав обвинувачених на захист місцевим судом під час розгляду даної справи в цій частині обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не допущено.

Щодо заяв про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з часу вчинення 01.06.2019 року ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вищевказаного протиправного діяння минуло більше п`яти років і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебувавли у розшуку, або строки давності переривалися чи зупинялися.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд визнає про наявність підстав для звільнення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.296 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, скасувати.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді