справа № 208/4171/25
провадження № 1-кс/208/1420/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 м. Кам`янське клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000019 від 09.01.2025 за ч.3 ст.332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

03.04.2025 до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначає, що в проваджені слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 09.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідування встановлено, що на початку грудня 2024, ОСОБА_9 з метою законного перетину державного кордону України у групі «UFM» в месседжері «Telegram» знайшов невстановлену досудовим розслідуванням особу, яка організовує перетин державного кордону України, з якою 02.12.2024 списався в мессенджері «Telegram». В цей час у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник умисел на організацію незаконного переправлення особи через держаний кордон України, при цьому усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2112-IX від 21.04.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Слідчий зазначає, що реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, з корисливого мотиву, невстановлена досудовим розслідуванням особа залучила до свого злочинного умислу ОСОБА_4 , з яким у невстановлений досудовим розслідуванням час, вони домовились про вчинення за попередньою змовою групою осіб організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу за грошову винагороду, розподіливши між собою ролі, згідно яких невстановлена досудовим розслідуванням особа має проводити всі розмови та інструктажі з ОСОБА_9 в месседжері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_10 » та надати карту перетину кордону, а ОСОБА_4 має організувати проїзд ОСОБА_9 до державного кордону України, отримати від нього грошові кошти та передати йому карту перетину кордону, яку наддасть невстановлена досудовим розслідуванням особа.

В подальшому, 14.12.2024 близько 18:00 год. за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_9 зустрівся в торгівельному центрі «Караван» в м. Дніпро з ОСОБА_4 . Під час цієї зустрічі з метою надання впевненості в серйозності своїх намірів ОСОБА_4 надав ОСОБА_9 свій мобільний телефон, з якого пройшла розмова в месседжері «Telegram» з невстановленою досудовим розслідуванням особою з аккаунтом « ОСОБА_10 », яка додатково повідомила умови перетину кордону, а саме скинула список речей, які ОСОБА_9 необхідно купити для перетину кордону та відправити поштою в м. Яремче, та повідомила, що йому буде необхідно приїхати до м. Дніпра, де його зустрінуть та разом з ним поїдуть до м. Івано Франківськ, де їх зустріне таксист та відвезе до м. Яремче. Вони там заберуть з пошти речі, після чого поїдуть до місця, в якому ОСОБА_9 передасть грошові кошти в сумі 7000 євро, після чого з цього місця буде здійснюватися перехід державного кордону.

У свою чергу, ОСОБА_9 розуміючи, що невстановлена досудовим розслідуванням особа та ОСОБА_4 пропонують йому виїхати за межі України без наявності на те законних підстав, всупереч вище зазначених нормативних актів, якими на період дії воєнного стану в Україні громадянам чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації або є особами призовного віку, виїзд за межі України заборонено, усвідомлюючи, що дії невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_4 , пов`язані із організацією переправлення через державний кордону України, є незаконними, оскільки переправлення відбувається поза пунктами пропуску державного кордону на виїзд, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_9 надав свою добровільну згоду на залучення до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, після чого діяв під контролем працівників правоохоронних органів, з метою перевірки дійсності намірів невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_4 , спрямованих на вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, неодноразово здійснювала в мессенджері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_10 » дзвінки ОСОБА_9 , під час яких повторно висловлювала наміри за свого особистого сприяння та сприяння ОСОБА_4 організувати незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, повідомивши при цьому детальний, покроковий механізм вчинення ним дій та заходів, пов`язаних із незаконним переправленням ОСОБА_9 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд на територію Румунії, а також зазначив, що сума, яку необхідно буде сплатити ОСОБА_9 , буде у розмірі 6000 євро (що згідно курсу НБУ становить 266 100 грн).

З метою виконання вказаного протиправного механізму, невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, 28.03.2025 під час телефонної розмови із ОСОБА_9 в месенджері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_10 » повідомила про необхідність надання особистих даних для придбання квитків на потяг до м. Івана-Франківська на 01.04.2025, а також надала адресу відділення № 1 «Нової пошти» в м. Яремче Івано-Франківської області, куди необхідно відправити речі, які потрібні для перетину кордону, а 29.03.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа в месенджері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_10 » надіслала ОСОБА_9 квиток на потяг 061Д зі сполученням Дніпро-головний Івано-Франківськ, який мав відправитися з м. Дніпро о 17:00 год. 01.04.2025.

На виконання вказівок невстановленої досудовим розслідуванням особи, 30.03.2025, діючи під контролем, ОСОБА_9 відправив речі, які потрібні для перетину кордону, на адресу відділення № 1 «Нової пошти» в по вул. Свободи, 22Б, в м. Яремче Івано-Франківської області. Скриншот з додатку «Нової пошти» про відправку речей ОСОБА_9 в месенджері «Telegram» надіслав на аккаунт « ОСОБА_10 » невстановленій досудовим розслідуванням особі, на що остання нагадала про необхідність прибуття ОСОБА_9 01.04.2025 в м. Дніпро.

Виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, 01.04.2025 ОСОБА_9 , діючи під контролем, о 09:27 год. зателефонував їй в мессенджері «Telegram» на аккаунт « ОСОБА_10 » та повідомив, що їде до м. Дніпра, де буде приблизно через три години, на що невстановлена досудовим розслідуванням особа, повідомила, що з ОСОБА_9 зв`яжеться ОСОБА_4 , який його буде супроводжувати до точки перетину кордону.

Реалізуючи спільний злочинний умисел 01.04.2025 об 11:21 год. в месенджері «Telegram» ОСОБА_4 з аккаунту підписаного як « ОСОБА_11 » зв`язався з ОСОБА_9 та повідомив, що йому потрібно прибути в м. Кам`янське, оскільки звідти виїжджати безпечніше. О 12:51 год. ОСОБА_9 , діючи під контролем, зателефонував аккаунту підписаному як « ОСОБА_11 » та повідомив, що він прибув до м. Дніпро, під час розмови ОСОБА_4 повідомив, що він та особа, з якою ОСОБА_9 зустрічався раніше та його звуть ОСОБА_12 . В наступній телефонній розмові з метою сприяння незаконному перетину кордону ОСОБА_9 . ОСОБА_4 повідомив, що він перевірив обстановку на залізничному вокзалі м. Кам`янське, та оскільки там зараз безпечно ОСОБА_9 має приїхати туди, щоб сісти на потяг.

Діючи за попередньою змовою групою осіб, приблизно о 15:50 год. ОСОБА_9 зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа в мессенджері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_13 » та повідомила, що видалила аккаунт « ОСОБА_10 » і буде в подальшому організовувати та сприяти перетину кордону порадами, вказівками, наданням засобів з цього аккаунту.

На виконання вказівок невстановленої досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , діючи під контролем, прибув на залізничний вокзал в м. Кам`янське, де зустрівся з ОСОБА_4

01.04.2025 о 17:37 год. ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошових коштів за незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд до Румунії, всупереч вимог законодавства України, ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, в частині заборони виїзду за кордон України особам призовного віку, супроводжуючи ОСОБА_9 сів разом з ним на потяг 061Д.

Під час слідування у поїзді до м. Івано-Франківська ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що він буде супроводжувати його до місця перетину кордону України поблизу населеного пункту Заросляк, отримає від нього грошові кошти в сумі 6000 євро за перетин кордону, з яких 30 % залишить собі, а решту разом із паспортом ОСОБА_9 для виїзду за кордон передасть матері невстановленої досудовим розслідуванням особи з метою передачі грошей невстановлені досудовим розслідування особі, а паспорту за кордон для подальшої його передачі ОСОБА_9 .

02.04.2025 ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел з метою сприяння незаконному перетину кордону ОСОБА_9 , отримавши від невстановленої слідством особи номер телефона таксиста, зателефонував йому та домовився про те, що він зустріне його та ОСОБА_9 на залізничному вокзалі в м. Івано-Франківськ.

Так, 02.04.2025 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , прибувши на залізничний вокзал в м. Івано-Франківськ о 13:14 год., сіли до автомобілю Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який повіз їх до відділення № 1 «Нової пошти» в по вул. Свободи, 22Б, в м. Яремче Івано-Франківської області.

При цьому, по дорозі до відділення № 1 «Нової пошти» в м. Яремче ОСОБА_4 відправ ОСОБА_9 в мессенджер «Viber» фотографію карти з планом шляху до безпосереднього кордону України з Румунії, яку йому раніше надіслала невстановлена досудовим розслідуванням особа.

Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа в месенджері «Telegram» з аккаунту « ОСОБА_13 » зателефонувала ОСОБА_4 , який реалізуючи спільний злочинний умисел передав телефон для розмови ОСОБА_9 . Під час зазначеної розмови невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомила ОСОБА_9 особливості переходу деяких місць в вищезазначеній карті перетину кордону та обговорили домовленість, що грошові кошти за перетин ОСОБА_9 віддасть ОСОБА_4 , коли вони заберуть його речі з відділення «Нової пошти».

Прибувши на автомобілі Форд з д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_14 до відділення № 1 «Нової пошти» в по вул. Свободи, 22Б в м. Яремче Івано-Франківської області, ОСОБА_9 забрав свої речі, після чого за вказівкою ОСОБА_4 вони зайшли до примірочної, де ОСОБА_9 віддав йому грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) євро (що згідно курсу НБУ становить 266 100 грн.).

В подальшому, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_4 сів разом з ОСОБА_9 в автомобіль Форд, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 та повідомив місце, де вони мають висадити ОСОБА_9 для перетину кордону.

Під час слідування до зазначеного місця біля будинку № 105 по вул. Незалежності с. Татарів Надвірнянського району Івано-Франківської області дії ОСОБА_4 викрито на місці співробітниками правоохоронних органів у зв`язку з чим, останнього 02.04.2025 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому із корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України.

03.04.2025 складено та ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України,

В клопотанні слідчий, за погодженням з прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зазначаючи, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

ІІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК).

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Згідно із ч. 1 ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК).

Згідно із ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

IV.Установлені слідчим суддею обставини, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із усталеною судовою практикою, яка обґрунтовується рішеннями Європейського суду з прав людини (у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 та у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Саме з огляду на таке розуміння обґрунтованості підозри слідчий суддя вирішував це клопотання, та дійшов висновку про те, що описана у клопотанні фабула, в сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, свідчать про наявність у діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Водночас, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішував тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначив, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

-заявою ОСОБА_9 від 09.01.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

-рапортами оперативних підрозділів;

-протоколами допиту ОСОБА_9 від 16.01.2025, 03.02.2025, 10.02.2025, 02.04.2025 який показав, що йому було запропоновано в т.ч. ОСОБА_4 за 7000 євро перетнути державний кордон України з Румунією та стати біженцем, та в подальшому з цією метою вживав активних заходів щодо реалізації переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза пунктами пропуску на виїзд з Республікою Румунія;

-протоколом огляду від 15.02.2025, згідно якого оглянуті грошові кошти в сумі 7000 євро, які у подальшому залучені до провадження як ідентифіковані засоби;

-відеозаписом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.04.2025, який показав, що його послугами як таксиста скористувались ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ;

-протоколом обшуку від 02.04.2025, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав грошові кошти в сумі 6000 євро, які йому під контролем передав свідок ОСОБА_9

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який наразі здійснюється, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо існування ризиків

Прокурор, наполягаючи на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, вказує також на існування ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді, ризики, що дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи існування зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя установив таке.

(1) Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 підозрюється у кримінальному правопорушенні, зокрема передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи можливість призначення покарання, пов`язаного із позбавленням волі, яке полягає в ізоляції та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про обрання необхідної міри запобіжного заходу, з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Варто зазначити, що ОСОБА_4 , як особа, яка має відношення до незаконного переправлення громадян України, через державний кордон України поза межами пунктів пропуску на виїзд, достеменно освідомлений про місця здійснення таких переправ, проходів, лазів, зокрема в частинах державного кордону, який пролягає по території Івано Франківської та Закарпатської областях та межує з сусідніми країнами в т.ч. Румунією, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе безперешкодно покинути територію України, перетнувши кордон у такий спосіб.

Наведене вище є достатньо вагомою підставою вважати про реальну можливість підозрюваного вчинити спробу уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

(2) Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обґрунтовується тим, що теперішній час не встановлено всіх місць зберігання речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, чорнових / електронних записів з алгоритмом дій учасників, пов`язаних із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон у зв`язку з чим, підозрюваний, може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, аналізуючи отримані на теперішній час докази, які зібрано під час досудового розслідування, є вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 до своєї протиправної діяльності, пов`язаної із організацією незаконного переправлення громадян України через державний кордон залучав інших осіб, у зв`язку з чим, підозрюваний, перебуваючи на волі та маючи свободу дій, може повідомляти відомості, які стали йому відомі під час слідчих дій у цьому провадженні, а також інші важливі відомості, надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності підозрюваного, встановлення всіх її членів та їх притягнення до кримінальної відповідальності.

Указаний ризик також підтверджується способом вчинення кримінального правопорушення, якому притаманні вжиття конспіративних заходів діяльності підозрюваного, спілкування за допомогою месенджерів з шифруванням передачі даних, додаткове знеособлення кожного з можливих потенційних учасників осіб, яких ОСОБА_4 задіював для вчинення кримінального правопорушення, чіткої координації його дій.

(3) Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний володіє інформацією стосовно біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування показання, які доводять його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Вказані відомості можуть надати останньому можливість, як самостійно, так і з використанням кола своїх знайомих, здійснити незаконний фізичний, психологічний тиск на названих осіб, їх підкуп, або шантаж з метою ухилення від можливого покарання чи спотворення об`єктивної картини скоєння інкримінованого кримінального правопорушення.

(4) Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В вказаному кримінальному провадженні наразі залишаються не встановленими особи, які могли виступати пособниками у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи на відомі ОСОБА_4 форми та методи проведення досудового розслідування, підозрюваний використовуючи свою обізнаність, зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі й шляхом спотворення відповідної інформації, що має значення для досудового розслідування.

Окрім цього, не варто залишати поза увагою і той факт, що підозрюваний, не перебуваючи під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме можливість домовлятись із свідками, або іншими особами, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_14 , послугами якого скористався ОСОБА_4 .

Таким чином, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, вказують про високий рівень підготовки та конспіративності підозрюваного, що підтверджує його схильність та здатність приховувати і маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, що в даному випадку може свідчити про можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Мотиви суду щодо запобіжного заходу, який слід застосувати щодо підозрюваного та інші питання

Оскільки раніше було встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та наявність декількох ризиків, то з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є об`єктивно необхідним. Тому наступним кроком буде визначення, запобіжного заходу, який належить застосувати.

Прокурор просив застосувати щодо ОСОБА_4 найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, покликаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків. Прокурор вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить виконання підозрюваною своїх обов`язків та не запобігатиме існуючим ризикам.

Як зазначалося раніше, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК).

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано. Зокрема, слідчий суддя приймає до уваги що хоча у підозрюваного і є соціальні зв`язки, він є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, однак у сукупністю із тим, що підозрюваний офіційного місця праці немає, квартиру орендує без договору оренди у знайомих, ураховуючи наведене та з урахуванням того, що підозрюваний володіє навиками вжиття конспіративних заходів діяльності, слідчий суддя вважає, що на даний час до ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання затриманого - з моменту затримання (частини 1, 2 ст. 197 КПК України).

Зважаючи на встановлені судом ризики, про які йшлося вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК. Така оцінка стосується перспективних фактів, тому слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що наразі інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт у нічний час доби, не зможе запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Ця позиція слідчого судді обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань, чого можливо досягнути лише за умови нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин, необхідним є саме тримання підозрюваного під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні буде не недієвим. Домашній арешт, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на цьому його етапі.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що щодо ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою та таке обмеження права підозрюваного на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Попри це, згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Щодо визначення розміру застави

Визначаючись із розміром застави, слідчий суддя врахував таке.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий, за погодженням з прокурором, просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Однак, відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких умов, слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_4 повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас, слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 слід визначити заставу у сумі 121 120 грн, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 182 184, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000019 від 09.01.2025 за ч.3 ст.332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 03.04.2025 по 01.06.2025 включно.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 01.06.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент, що є підставою для звільнення підозрюваного з-під варти, і останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, де він фактично проживає: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищеперерахованих обов`язків, та якщо будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, застава буде звернена в дохід держави.

Строк дії обов`язків визначити в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 01.06.2025 включно, з моменту звільнення особи під заставу.

У задоволені клопотання захисників про обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою відмовити.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 07.04.2025 о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1