Провадження № 1-кс/686/1153/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000466 від 04.09.2023,

встановив:

31.01.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2023, а саме арешту транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», д.н.з НОМЕР_1 , 2014 року випуску, чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування поданого клопотання заявником зазначено, що 05.09.2023 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в справі № 686/23430/23, за клопотанням прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури, у межах кримінального провадження № 0000466 від 04.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України на транспортний засіб «Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_1 , 2014 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_3 , накладено арешт.

Відтак, указаний автомобіль вилучено 05.09.2023 року за ухвалою слідчого судді та станом на 15 липня 2024 року не повернуто.

Ухвалою суду від 23 липня 2024 року по справі N? 686/23430/23 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні N? 0000466 відмовлено.

В мотивувальній частині указаної ухвали зазначено, що прокурор у письмовому відзиві щодо заявленого клопотання заперечив з підстав, що у кримінальному провадженні призначені та тривають експертизи для встановлення обставин та механізму ДТП. А тому, потреба у арешті майна, а також мета, у зв`язку з якою було накладено арешт (забезпечення збереження речових доказів) не відпала, оскільки провадження у справі не закінчено та усі слідчі та процесуальні дії із вилученим майном в межах кримінального провадження не проведені, а тому підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

Разом з тим, заявник переконаний станом на січень 2025 року експертизи виконані, атому підстава накладення арешту відпала.

Водночас, ОСОБА_3 з моменту ДТП і по даний час проходить лікування і реабілітацію великої кількості тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, крім того, проживає у м. Суми, фінансової можливості не має ні особисто поїхати до слідчого, ні змінити тимчасово місце проживання.

При цьому, страхова компанія не виплачує страхове відшкодування через те, що слідчим не надано доступу до автомобіля. Листом вих. N?24/42-24 від 12.08.2024 року ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» повідомила ОСОБА_3 про необхідність надати транспортний засіб Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_1 для огляду та фотофіксації наявних пошкоджень за наслідками заявленої ДТП.

На звернення ОСОБА_3 до слідчого ТУ ДБР у Хмельницькому була надана відповідь про те, що досудове розслідування триває. На повторні звернення ОСОБА_3 на адвокатський запит, слідчий ТУ ДБР у Хмельницькому не відповідає.

Крім того, заявник вказує, що уже більше року автомобіль знаходиться на відкритому арешт майданчику, постійно піддається негативному впливу кліматичних чинників на його технічний стан, що призводить до втрати його експлуатаційних властивостей.

Зважаючи на вищеперераховані обставини, а також те, що в подальшому застосуванні арешту майна в частині відчуження, користування та розпорядження відпала потреба, заявник просить скасувати накладений ухвалою суду від 05.09.2023 арешт.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, до матеріалів клопотання долучив заяву про проведення судового розгляду клопотання у його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, на запит слідчого судді направив матеріли кримінального провадження № 0000466 від 04.09.2023.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Першим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000466 від 04.09.2023, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що 04.09.2023 близько 06.40 год. на автодорозі сполученням Житомир - Чернівці поблизу с. Шатава Кам?янець-Подільського району, водій автомобіля марки «Skoda Octavia», не обрав безпечної швидкості руху не впорався із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення із автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , 1962 р.н.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2023 року у справі N? 686/23430/23 (провадження N? 1-кс/686/7555/23) за клопотанням прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_2 , рік випуску 2014, чорного кольору, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.02.2017 належить на праві власності заявнику ОСОБА_3 .

Правовою підставою для накладення арешту на указаний транспортний стала необхідність його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки такий може бути матеріальним об`єктом, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтями 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_2 , рік випуску 2014, чорного кольору було накладено обґрунтовано, оскільки існувала сукупність підстав та розумних підозр уважати, що його збереження у стані, що існував на момент скоєння кримінального правопорушення може мати важливе значення для встановлення обставин цього кримінального правопорушення.

Однак, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, ураховуючи інтереси користувача майном, приходжу до висновку, що на даний час потреба у подальшому накладенні арешту у частині позбавлення власника права користування указаним автомобілем відпала, оскільки значний обсяг слідчих дій із ним станом на час розгляду клопотання ОСОБА_3 уже проведено, в тому числі, проведено його огляд на місці події 04.09.2023; проведено судову інженерно-транспортну експертизу технічного тану транспортного засобу, що підтверджується висновком експерта від 29.09.2023; проведено судову транспортно-трасологічну експертизу, що підтверджується висновком експерта від 03.11.2023; проведено огляд транспортного засобу згідно протоколу огляду транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito» д.н.з НОМЕР_2 від 16.01.2024; проведено судову інженерно-транспортну експертизу дослідження обставин і механізму ДТП згідно висновку експерта від 22.04.2024; проведено комплексну судову-медичну, автотехнічну транспортно-трасологічну експертизу згідно висновку експерта від 29.11.2024.

Зважаючи на усе викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше збереження накладеного арешту у частині користування указаним транспортним засобом порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна та завданнями кримінального провадження та потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, однак на думку слідчого судді, скасування арешту із указаного майна у частині заборони права користування не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати арешт у частині користування транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», д.н.з НОМЕР_1 , 2014 року випуску, чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 із залишенням обмежень щодо можливості розпорядження ним та його відчуження.

Керуючись ст.174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000466 від 04.09.2023 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2023 року у кримінальному провадженні № 0000466 у частині заборони права користування транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», д.н.з НОМЕР_1 , 2014 року випуску, чорного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_3 .

У задоволенні решти вимог заявленого клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя