КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7879/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2024 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Піщана Балтського району, Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено тривалістю 60 днів, починаючи з 28 листопада 2024 року, тобто до 26 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених КПК України у вигляді 661 (шістсот шістдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 2 001 508 (два мільйони одна тисяча п`ятсот вісім) гривень.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , вказує на те, що під час розгляду клопотання прокурором не було надано жодних доказів чи аргументів на підтвердження наявності відповідних ризиків, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що: 1) наявна обґрунтована підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, 2) існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, 3) застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність обґрунтованої підозри, і слідчий суддя не взяв до уваги, що вся позиція обвинувачення базується виключно на припущеннях.

Сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і не містить всіх необхідних елементів складу злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 .

Крім того, органом досудового розслідування не надано об`єктивних доказів прямого зв`язку дій ОСОБА_8 із заподіянням шкоди національній безпеці України, що є ключовою складовою складу злочину за ст. 111-2 КК України.

Також апелянт зауважує на тому, що сторона обвинувачення не довела жодного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а слідчий суддя, в свою чергу, передчасно дійшов висновку про наявність таких ризиків.

При цьому, апелянт зазначає, що підозрювана ОСОБА_8 раніше не судима, не вчиняла жодних злочинів чи проступків.

Апелянт наголошує на тому, що в порушення вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя не встановив, чому не є достатнім такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт.

Окремо апелянт звертає увагу суду на те, що обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 2 млн. грн. є занадто обтяжливим і взагалі непомірним, адже у власності ОСОБА_8 відсутні акумульовані грошові кошти, тим паче у такому розмірі.

Разом з цим, апелянт вказує на те, що ОСОБА_8 має міцні та сталі соціальні зв`язки, за місцем роботи характеризується позитивно, має професійні та ділові якості, веде здоровий спосіб життя, не вживає алкогольних та наркотичних засобів, не є судимою особою, не притягувалась до кримінальної відповідальності. А також, ОСОБА_8 має проблеми зі здоров`ям, зокрема хронічний піелонефрит, що додатково підтверджує неможливість обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , вказує на те, що докази, на які посилається сторона обвинувачення в обґрунтованість підозри, є надуманими та ґрунтуються виключно на припущеннях.

Підозра є некоректною, неточною та суперечливою. В обґрунтування підозри ОСОБА_8 інкримінуються дії інших осіб, про які остання не знала і не могла знати. Жодних фактів, або докази повідомлення про підозру не містить.

Крім того, на переконання апелянта, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, взагалі відсутні, та жодних доказів про існування хоча б одного ризику сторона обвинувачення не надала та всі доводи про існування ризиків є абстрактними.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваної, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443 від 17.05.2024 за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

28.11.2024 року, о 09 год. 39 хв., ОСОБА_8 затримано, в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, та 28.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1ст.111-2КК України.

30.11.2024 старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідчий зазначив, що обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду загальнодоступної мережі інтернет від 24.05.2024; розсекреченим протоколом проведення оперативно-технічних пошукових заходів в системах та каналах електронних комунікацій від 10.06.24; протоколом огляду загальнодоступної мережі інтернет від 23.05.2024; протоколом огляду інформації, яка міститься на флеш-носії від 27.11.24; протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_16 від 18.11.24 та додатками до нього; розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_17 від 15.10.24; розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_18 від 23.10.24; розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_14 від 15.10.24; розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_19 від 15.10.24; розсекреченим протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_20 від 14.10.24; протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_21 від 27.11.24; протоколом огляду розсекреченого оптичного носія інформації на якому містяться дані, отриманні в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 від 27.11.24; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення зазначає обґрунтованість підозри останньої у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; здійснювати незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

30.11.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено тривалістю 60 днів, починаючи з 28 листопада 2024 року, тобто до 26 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених КПК України у вигляді 661 (шістсот шістдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 2 001 508 (два мільйони одна тисяча п`ятсот вісім) гривень.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, а також дані про особу ОСОБА_8 , в їх сукупності.

Так, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що на день розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді та в матеріалах клопотання, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_8 у випадку доведеності її вини загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів»;

Ризик знищити, спотворити, сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

А також, ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_8 шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваної та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційних скарг захисників в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної та суворість можливого покарання за інкримінований злочин не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосувавши до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 661 (шістсот шістдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 2 001 508 (два мільйони одна тисяча п`ятсот вісім) гривень.

Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя не в праві визначити розмір застави, який завідомо підозрюваним не може бути сплачений через його майновий стан.

Тому, слідчий суддя виходячи з вище викладеного, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваній альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 661 (шістсот шістдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 2 001 508 (два мільйони одна тисяча п`ятсот вісім) гривень, оскільки саме така застава, на думку колегії суддів, достатня у разі її внесення, забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї законом обов`язків, й повинна утримувати підозрювану в межах належної процесуальної поведінки.

Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії суддів немає.

Доводи сторони захисту, за змістом апеляційних скарг, про наявність підстав для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах про те, що слідчий суддя не встановив, чому не є достатнім такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, особиста порука чи домашній арешт, є безпідставними.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, всупереч твердженням апелянтів, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Посилання апелянтів на позитивну характеристику підозрюваної ОСОБА_8 , а саме те, що остання має міцні та сталі соціальні зв`язки, за місцем роботи характеризується позитивно, має професійні та ділові якості, веде здоровий спосіб життя, не вживає алкогольних та наркотичних засобів, не є судимою особою, не притягувалась до кримінальної відповідальності, колегія суддів приймає до уваги, однак не вважає безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Крім того, слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду безумовних доказів того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2024 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , зі змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4