Справа № 743/1378/13
Провадження № 21-з/824/17/2025
У Х В А Л А

про повернення заяви

28 березня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_2 засуджений за ч.4 ст.187 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, за п.п.6, 13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року змінено вирок Ріпкинського районного суду Черніговської області від 07 лютого 2014 року та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на певні докази, а в іншій частині вирок залишений без зміни.

Постановою суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01 жовтня 2020 року вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 7 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами засуджений зазначає інформацію, викладену у листі ТОВ «Лайфсел» від 21.11.2024 року на запит Деснянського районного суду м. Чернігова про роз`яснення місця перебування мобільного термінала НОМЕР_1 об 11год 37 хв. та 12 год 01 хв. 15.04.2013 року, а також у роздруківці з сайту «Google» карта».

Перевіривши відповідність заяви вимогам закону, вважаю, що її слід повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Як вбачається із судових рішень, які набрали чинності, ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.п.6, 13 ч.2 ст.115 КК України, за фактичних обставин, що мали місце 15 квітня 2013 року близько 10 години по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.4 ст.2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Відповідно до пунктів 4,5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Крім того, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку і з іншими положеннями КПК України, у першу чергу, ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із поданої засудженим ОСОБА_2 заяви та доданих до неї документів вбачається, що всі обставини, про які він зазначає, були та могли бути відомі суду і засудженому на час судового розгляду. Ці обставини були предметом перегляду судів апеляційної чи касаційної інстанції і не можуть слугувати підставою для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, оскільки вони існували на момент вирішення справи і могли бути відомі всім учасникам та суду.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Заява засудженого ОСОБА_2 , всупереч вимогам ч.2 ст.462 КПК України, не містить зазначення обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час апеляційного розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини 3 ст. 429 КПК України.

Частиною 3 ст. 429 КПК України передбачено вчинення такої процесуальної дії як повернення заяви, при чому виконання вимог ч.1 ст.429 КПК України при неналежному оформленні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами КПК України не вимагає.

Оскільки заява ОСОБА_2 за нововиявленими обставинами подана без додержання вимог ст. 462 КПК України, то вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 459, 462, 464 КПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року за нововиявленими обставинами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1