Провадження №1-кс/751/14/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави у розмірі від двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 06.09.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. 18.11.2024 ОСОБА_7 було заочно вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджується зібраними доказами. Ураховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Зазначили, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра обґрунтована та існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на недоведеність ризиків та необґрунтованість підозри, а також безпідставність ініціювання слідчим встановлення розміру застави, який значно перевищує 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того, захисник вказав, що підозра ОСОБА_7 не вручена у встановленому КПК порядку, вручалась неуповноваженим слідчим.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до положень зазначеної норми, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000240 від 06.09.2023, за підозрою ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 307 КК України.

18 листопада 2024 року старшим слідчим відділу СУ ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_17 , за погодженням прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_18 , стосовно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, яку ОСОБА_7 не було вручено у зв`язку з невстановленням його місцезнаходження. Проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень відповідно ч.2 ст.135 КПК України, як члену сім`ї, зокрема слідчим відділу СУ ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_19 було вручено батьку ОСОБА_20 , який, у присутності двох понятих, відмовився поставити підпис.

Отже, у відповідності до приписів ч.1 ст.42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваного в кримінальному провадженні.

У зв`язку із ухиленням ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 21.11.2024 його оголошено в розшук.

Новозаводський районний суд м.Чернігова ухвалою слідчого судді від 21.11.2024 надав дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Новозаводський районний суд м.Чернігова ухвалою слідчого судді від 07.01.2025 продовжив строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000240 від 06.09.2023 за підозрою ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 за ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 за ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_15 за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_16 за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 14.03.2025.

18.01.2025 о 14 год 45 хв ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали слідчого судді від 21.11.2024.

18.01.2025 о 16.40 год, після затримання ОСОБА_7 , останньому слідчим відділу СУ ГУПН в Чернігівській області ОСОБА_21 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, яке складено 18.11.2024. Від підпису підозрюваний відмовився у присутності понятих.

Що стосується доводів сторони захисту про вручення підозри підозрюваному ОСОБА_7 неуповноваженою особою, слідчий суддя вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами та способами.

Процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на три етапи: 1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру; 2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру та його підписання; 3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к, провадження № 13-34кс19).

З наведеного, можна зробити висновок, що перші два етапи повідомлення про підозру, мають своїм результатом прийняття слідчим чи прокурором відповідного процесуального рішення - повідомлення про підозру, а останній етап, охоплює собою низку процесуальних дій щодо доведення інформації про таке рішення до особи, стосовно якої прийняте рішення про повідомлення про підозру, а також роз`яснення наданих їй прав.

Так, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до постанови про визначення міжрегіональної групи слідчих від 13.11.2024, винесеної заступником начальника слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_22 , слідчі ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 входять в групу слідчих, яким доручено розслідувати кримінальне провадження № 0000240 від 06.09.2023.

Отже, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 уповноваженими на те особами слідчими ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , які включені до групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, саме по собі вручення тексту повідомлення про підозру не тим слідчим, який його склав, за умови, що його було прийнято, перевірено, складено та підписано уповноваженим на це ст. 277 КПК України суб`єктом і з урахуванням того, що слідчий входить до групи, якій у визначеному законом порядку доручено розслідувати вказане кримінальне провадження, не свідчить про незаконність підозри.

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 18.11.2024 ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та наркотичного засобу, обяг якого обмежено канабісу; незаконному придбані з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному пересиланні з метою збуту та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України, та підозра підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 15.08.2024, протоколом про результати накладення арешту на кореспонденцію та огляду і виїмки кореспонденції від 15.10.2024, висновками експертів, протоколом зняття відео від 24.10.2024, протоколом огляду речей та предметів від 25.10.2024, протоколами про зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.10.2024, протоколами обшуків.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. Повідомлення про підозру у сукупності з наданими слідчим матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тому з метою уникнення покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі матиме можливість впливу на свідків з метою зміни їх показань; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та характеристики особи підозрюваного, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а відтак свідчить про обґрунтованість цього ризику. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків вже на стадії судового розгляду.

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, з огляду на ймовірну систематичність діянь, що інкримінуються підозрюваному у даному кримінальному провадженні, заходи конспірації, які застосовувались при вчиненні злочинів, і в сукупності свідчать про обдуманість підозрюваним власних дій, та, як наслідок, вказують про високу ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Крім того, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, останній неодружений, утриманців немає, офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, раніше не судимий.

Стороною захисту не надано слідчому судді жодного доказу щодо стану здоров`я підозрюваного, який би виключав його утримання під вартою.

Стороною захисту також не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, але у межах строку досудового розслідування.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому діянні, вік та стан його здоров`я, соціальні зв`язки підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 56 днів, з часу фактичного затримання 18 січня 2025 року до 14 березня 2025 року, оскільки вказані обставини є наявними і достатніми для цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, норма ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави.

Виходячи з наведених норм, враховуючи обставини та мотиви кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_7 , суспільну небезпеку вчинених злочинів, враховуючи дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, його соціальні зв`язки, майновий стан, корисливий мотив, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн.

Слідчий суддя вважає, що застава саме в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб уникнути бажання ухилитися чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірним для підозрюваного з урахуванням викладеного вище.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту про помірний матеріальний стан підозрюваного, однак наголошує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Надалі, з огляду на тривалість досудового розслідування та встановлення органом досудового розслідування обставин, що підлягають доказуванню в даній категорії справ, сторона захисту не позбавлена процесуальної можливості заявити клопотання про зменшення розміру застави.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 56 днів, з часу фактичного затримання 18 січня 2025 року до 14 березня 2025 року, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот пять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСАУ у Чернігівській області; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0005960).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, негайно звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до старшого слідчого в ОВС відділу слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 або до інших слідчих, які входять до складу групи слідчих кримінального провадження, кожного першого понеділка місяця об 11.00 год.

Визначити термін дії зазначених обов`язків, в межах строку досудового розслідування, до 14 березня 2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 21.01.2025 о 08.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1