Справа № 462/4096/24
провадження 1-кс/462/537/25
У Х В А Л А

01 квітня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001220 від 18.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (судова справа № 462/4096/24),

встановив:

на розгляді Залізничного районного суду м. Львова (головуюча суддя ОСОБА_7 ) перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001220,відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Захисник ОСОБА_3 24.03.2025 року подав до суду заяву про відвід судді, у якій висловив недовіру головуючій судді ОСОБА_7 , яка здійснює судове провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.Свою заяву обґрунтував зокрема тим, що на його думку існують обставини, які викликають у нього сумнів у неупередженості та заінтересованості у результаті розгляду справи суддею ОСОБА_7 . Зокрема вказав, що йому стало відомо про перебування судді у дружніх відносинах із загиблим ОСОБА_8 . Вказує на обвинувальний ухил судового розгляду та порушення його права на проведення розгляду справи безстороннім, неупередженим та справедливим судом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 року судді ОСОБА_1 передано на розгляд заяву про відвід судді ОСОБА_7 у розгляді кримінального провадження № 0001220 від 18.12.2023 рокупро обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заяву підтримав з підстав та мотивів наведених у ній, зазначив, що є всі законні підстави для задоволення заяви про відвід судді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та представник цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_6 заяву підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід судді з мотивів наведених у ній, просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, натомість подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що викладені доводи у заяві про відвід судді зводяться виключно до незгоди з процесуальними діями судді, а тому просив відмовити у задоволенні заяви захисника про відвід судді.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачена у ст.76 КК України.

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

При цьому, слід зауважити, що розгляд суддею заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.

При розгляді заяви про відвід суддя не досліджує матеріали кримінального провадження, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному судовому процесі.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого посилається на те, що в нього є сумніви щодо неупередженості судді та її об`єктивності, яка, на його думку порушує його права передбачені процесуальним законодавством України. Зокрема вказує на те, що головуюча суддя перебувала у дружніх стосунках із загиблим ОСОБА_8 (потерпілий), дружила з ним.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно з роз`ясненнями даних у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 справі «Білуха проти України та інші) важливим питанням є довіра у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд не має підстав для сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді конкретного кримінального провадження, втім не може виключити, що такі сумніви можуть виникнути в учасників кримінального провадження чи іншого стороннього спостерігача на підставі повідомлених стороною захисту обставин у заяві про відвід судді, не дивлячись на те, що у судді повинні бути достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Проте, виходячи з необхідності уникнення напруження при розгляді даного кримінального провадження, що в подальшому може негативно вплинути на сприйняття учасниками судового розгляду об`єктивності ухвалених процесуальних рішень чи судових рішень по суті справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження № 0001220 від 18.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд прийшов до переконання, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому судді.

Керуючись ст. 75, 80-82, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 0001220, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (судова справа № 462/4096/24).

Кримінальне провадження № 0001220,відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України передати до канцелярії Залізничного районного суду м. Львова для автоматизованого розподілу у порядку ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1