Справа № 496/2121/25
Провадження № 1-кс/496/640/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000046 від 09.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області, в якому просить накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , з ознаками підробки, а саме: невідповідність інформації у поліцейській базі даних «ІПНП», з інформацією у посвідченні, а саме: згідно бази даних, посвідчення з даною серією видавалось на ім`я ОСОБА_5 , яке вилучено 09.04.2025 року, в ході огляду місця події, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що до чергової частини ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, 09.04.2025 року, надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_6 , про те, що 09.04.2025 року, під час несення служби, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога "Київ-Одеса", 452 км., було зупинено автомобіль марки «Mersedes Benz», під керуванням ОСОБА_4 , який при перевірці документів надав посвідчення водія, на власне ім`я, з ознаками підробки.

Дізнавачем СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 , 09.04.2025 року, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога "Київ-Одеса", 452 км., проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , з ознаками підробки, а саме: невідповідність інформації у поліцейській базі даних «ІПНП», з інформацією у посвідченні, а саме: згідно бази даних, посвідчення з даною серією видавалось на ім`я ОСОБА_5 .

З урахуванням положень ст. 98 КПК України, вищезазначене вилучене майно та відповідно до постанови дізнавача СД ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області визнано речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою недопущення зміни, псування, знищення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке має значення речових доказів, за для виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадження, дізнавач звернувся з вказаним клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, але в прохальній частині клопотання дізнавач просив провести розгляд справи без участі дізнавача та прокурора.

Також було здійснено виклик до судового засідання ОСОБА_4 , про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення, разом з тим він до судового засідання не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. В ч. 3 вказаної статті зазначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови дізнавача від 09.04.2025 року, вилучене під час огляду місця події посвідчення водія, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000046.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи ту обставину, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а його повернення може призвести до втрати доказів, тому слідчий суддя вважає за доцільне застосувати арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст. ст. 40-1, 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , з ознаками підробки, яке вилучено 09.04.2025 року, в ході огляду місця події, за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога «Київ-Одеса», 452 км, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1