Справа № 128/561/25
Провадження №11-кп/801/438/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянка Голованівського району Кіровоградської області, проживав АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, до засудження непрацюючого, освіта середня, раніше не судимого

від подальшого відбування покарання, призначеного вироком від 23.07.2001 року Вінницьким апеляційним судом у зв`язку з хворобою на підставі статті 84 КК України.

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 про задоволення подання ДУ «Стрижавська виправна колонія ( № 81)» та звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Стрижавська виправна колонія ( № 81)» про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року подання задоволено.ОСОБА_7 звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком від 23.07.2001 року Вінницьким апеляційним судом, у зв`язку з хворобою на підставі статті 84 КК України.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що лише факт захворювання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 на тяжку хворобу, на яку він захворів під час відбування покарання, сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

ОСОБА_7 засуджено вироком від 23.07.2001 року Вінницьким апеляційним судом за ст.93 п, «а», «і». 142 ч.3, 93 п. «з». 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Верховного Суду України від 20.12.2001 вирок, в порядку ст,395 КПК України змінений, ОСОБА_7 вважати засудженим на підставі ст.42 КК України 1960 за сукупністю злочинів, передбачених ст.93 п. «а», «і», «з», ст.142 ч.3 КК України 1960 до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

З долученої до подання характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він характеризується посередньо, за весь період відбування покарання (понад 25 років) лише два рази заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, що не може свідчити про сталість його виправлення, він не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідної умовою ресоціалізації. Комісією ДУ «ВУВП (№ 1)» (протокол № 8 від 03.04.2023) відмовлено засудженому ОСОБА_7 в заміні покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від 15 до 25 років.

Також під час судового засідання встановлено, що засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 лікарями КНП „Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради призначено симптоматичне лікування, яким Стрижавська багатопрофільна лікарня № 81повністю забезпечена.

Проте, Вінницьким районним судом Вінницької області у відповідності до вимог ст. 23 КПК України, в судовому засіданні не надано оцінку доказів в їх сукупності, які б свідчили, що подальше утримання в місцях позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 загрожує його життю або не призведе до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Постановою Пленуму Верховного Суду звернута увага судів на недопустимість спрощення кримінального процесу при розгляді матеріалів про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу.

Враховуючи викладене, ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 про задоволення подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» та звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 є незаконною та необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 84 КК України, неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів судового провадження до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання адміністрації ДУ «Стрижавська ВК № 81» про звільнення від відбування покарання за хворобою на підставі ч. 2 ст. 84 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 .

Приймаючи рішення щодо задоволення подання суд, встановивши, що ОСОБА_7 засуджений вироком Вінницького апеляційного суду від 23.07.2001 року за ст.93 п, «а», «і». 142 ч.3, 93 п. «з». 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Верховного Суду України від 20.12.2001 вирок, в порядку ст,395 КПК України змінений, ОСОБА_7 вважати засудженим на підставі ст.42 КК України 1960 за сукупністю злочинів, передбачених ст.93 п. «а», «і», «з», ст.142 ч.3 КК України 1960 до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, допитавши лікарів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прийняшив до уваги те, що відповідно до висновку № 3 від 13.02.2025 лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначено у ОСОБА_7 заключний діагноз: новоутворення (рак) нижньої третини стравоходу GxpТ3сN1cM1 IV стадія, IV клінічна група, метастази в надключичні лімфатичні вузли зліва, лімфатичні вузли середостіння, за очеревинні лімфатичні вузли, дисфагія III ст., одноголосне рішення комісії, що наявні у ОСОБА_7 захворювання входять до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за тяжкою хворобою, визначених спільним наказом МОЗ України та міністерством юстиції України №1348/5/572 від 15.08.2014 та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року, дійшов висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 під час відбуття покарання захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, а також те, що повний курс обстеження та лікування хворий може отримати лише в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Перевіряючи рішення суду з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на постанову Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.09.1973 № 8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу, в редакції від 03.12.1997 року, де зазначено, що вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

ОСОБА_7 засуджений за вироком Вінницького апеляційного суду від 23.07.2001 за ст.93 п, «а», «і». 142 ч.3, 93 п. «з». 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 20.12.2001 вирок Вінницького апеляційного суду від 23.07.2001 року , в порядку ст. 395 КПК України змінений, «Вважати засудженим на підставі ст.42 КК України 1960 за сукупністю злочинів, передбачених ст.93 п. «а», «і», «з», ст.142 ч.3 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна»

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.06.2017 згідно ст.72 ч.3 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 15.12.2000 по 20.12.2001 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Початок строку -15.12.2000 та кінець строку - довічне позбавлення волі.

З характеристики на засудженого до довічного позбавлення волі, затвердженої начальником ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» від 13.02.2025 року на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що засуджений характеризується посередньо, за весь період відбування покарання (понад 25 років) лише два рази заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Комісією ДУ «ВУВП (№ 1)» протокол № 8 від 03.04.2023 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 в заміні покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від 15 до 25 років.

Як убачається з висновку № 3 лікарсько-консультативної про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання у засудженого ОСОБА_7 встановлено заключний діагноз: Новоутворення (рак) нижньої третини стравоходу Gx pT3c N1c M1 IV стадія, IV клінічна група. Метастази в надключичній лімфатичні вузли зліва, лімфатичні вузли середостіння, за очеревинні лімфатичні вузли. Дисфагія ІІІ ст.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в суді першої інстанції представник ЛКК лікар ОСОБА_10 зазначав, що на даний час засудженому ОСОБА_7 в умовах лікарні установи надається підтримуюче лікування, зокрема обезболюючі ліки, дієтичне харчування та вітаміни і лікарня забезпечена даними препаратами. Іншого лікування, з огляду на стан хворого, не передбачено.

Тобто, на час звернення з поданням засуджений ОСОБА_7 знаходився на лікуванні у Стрижавській багатопрофільній лікарні №81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області, де отримував належну медичну допомогу, про що у судовому засіданні в суді першої інстанції зазначили лікарі.

При вирішенні питання про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку особи засудженого, характер захворювання, поведінку засудженого, який ухилявся від призначеного лікування, надання йому медичних маніпуляцій- крапельниць, ставлення до праці, яке полягає в тому, що засуджений не бажав працювати, особу засудженого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, за весь період відбування покарання, понад 25 років лише два рази заохочувався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, що не може свідчити про сталість його виправлення, те, що в умовах Стрижавської багатопрофільної лікарні №81 філії Центру охорони здоров`я ДКВС України у Вінницькій області засуджений ОСОБА_7 має можливість отримувати необхідну медичну допомогу.

Факт захворювання засудженого ОСОБА_7 на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання, адже положення ч. 2 ст. 84 КК України не містять обов`язку для суду звільнити особу від покарання або від подальшого його відбування при наявності тяжкої хвороби, а наділяють суд таким правом.

З урахуванням положень правових норм та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду, наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд щодо встановлення у засудженого тяжкого захворювання, яке перешкоджає подальшому відбуванню покарання не є абсолютною та беззаперечною підставою для звільнення особи від подальшого відбування покарання.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 , з урахуванням у сукупності усіх передбачених законом обставин.

Апеляційний суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу засудженого ОСОБА_7 , який вчинив особливо тяжкі злочини та засуджений до довічного позбавлення волі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року про задоволення подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» та звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 підлягає скасуванню.

Наявні підстави для відмови у задоволенні подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 405,407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Задоволити апеляційну скаргу прокурора.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2025 року про задоволення подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» та звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні подання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 .

Судове рішення оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4