Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7355/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/3/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №279/7355/24 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 30.01.2025.

Заборонено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Зобов`язано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою слідчого до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 30.01.2025.

В поданій апеляційній прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Коростенського РУП в Житомирській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Наголошує, що ризик переховування ОСОБА_8 , від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, може намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), в тому числі останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України, так як після вчинення ним кримінального правопорушення намагався покинути місце злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваного в подальшому було затримано, останній свою вину заперечує, при наявності об`єктивних доказів вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Кім того, підозрюваний не являється жителем м. Коростень та Коростенського району, а прибув до м. Коростеня, для вчинення вказаного правопорушення. Зазначає, що наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що останній проживає разом зі свідком ОСОБА_10 , а також в даному кримінальному провадженні не допитані інші свідки, тому є наявні підстави впливу підозрюваного на свідків для зміни їх показів, в тому числі яких ще не допитано слідчим та судом. Також, не виключає можливості, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду. Вважає, що існує і ризик вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, так як останній з корисливих мотивів вчинив вказане кримінальне правопорушення, за грошову нагороду. При цьому, останній немає джерела доходів, може повторно вчинити новий умисний злочин з корисливих мотивів. Звертає увагу і на те, що судом першої інстанції не враховано того факту, що ОСОБА_8 офіційно ніде не працював, не працює на даний час і не має наміру влаштуватись на офіційну роботу, вчиняє корисливі злочини з метою заробітку, а вказаний злочин ним також вчинено з метою отримання «заробітку» у сумі 2400 грн., які йому перекинуто на банківську картку, після того як він лише нещодавно звільнився з місць позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою арешту та застосувавши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №279/7355/24, в провадженні СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000765 від 30.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно змісту клопотання досудовим розслідуванням встановлено, 30.11.2024 ОСОБА_8 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 прибули в м.Коростень, Житомирської області. Так того дня близько И год. 00 хв. до ОСОБА_8 зателефонував засуджений на ім`я " ОСОБА_11 ", який в ході розмови пояснив, що неподалік магазину ТОВ "АТБ-маркет", що розташований за адресою: вул.Героїв Чорнобиля, м.Коростень, Житомирської області, біля лавки, лежить пакет всередині якого згорток жовтого кольору, в якому знаходиться наркотичний засіб "Метадон" та пляшки зі спиртними напоями. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та забрав наркотичний засіб, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб з метою збуту у місця позбавлення волі. Далі ОСОБА_8 придбав скотч в магазині "Аврора" та обмотав вказаний пакунок жовтого кольору в якому знаходився наркотичний засіб "Метадон" з камнем, для додання ваги пакунку та зручності для здійснення перекиду через паркан ДУ "КВК 71", для подальшого збуту вище вказаного наркотичного засобу серед засуджених.

Забравши пакунок, всередині якого знаходився наркотичний засіб, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю із засудженим, анкетні дані якого не встановлено, на таксі дістався до державної установи "Коростенська виправна колонія №71", що за адресою: вул.Б. Шосе, 4 у м.Коростені Житомирської області, таким чином незаконно перевіз наркотичний засіб з метою збуту у місця позбавлення волі.

Прибувши до огородженої території вказаної виправної колонії, біля 10 дільниці, ОСОБА_8 30 листопада 2024 року біля 13 год. 58 хв. здійснив перекид поліетиленового пакунку жовтого кольору із наркотичним засобом.

Зазначені дії були помічені співробітниками державної установи "Коростенська виправна колонія №71", які вжили заходів для затримання ОСОБА_8 та повідомили про подію Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області.

30 листопада 2024 року в період часу з 15 години 10 хвилин до 16 години співробітниками Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області проведено огляд місця події, а саме, оглянуто територію дільниці №10 зовнішньої забороненої зони державної установи "Коростенська виправна колонія №71", де виявлено поліетиленовий пакунок жовтого кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору кольору, що згідно висновку експерта №СЕ- 19/106-24/17833-НЗПРАП від 01.12.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом - "Метадон", обіг якого заборонено. Маса "Метадону" в перерахунку на висушену речовину становить 1,3653 г.

30.11.2024 року відомості про вказане кримінальне правопорушення СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000765 за ч.2 ст.307 КК України.

30.11.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

01.12.2024 року відповідно до ст.276-278 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0000765 від 30.11.2024 за ч.2 ст.307 КК України.

Старший слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення, суспільну небезпечність, тощо.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено, що прокурором не доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При цьому, не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що останній, має місце реєстрації та проживання, не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є вдівцем, утримує двох малотніх дітей, одна дитина має інвалідність, відповідно - вік, стан здоров`я, як і стадію досудового розслідування.

В свою чергу, частиною1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу, що сам по собі факт наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, до 30.01.2025 (включно), - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :