Справа №721/1145/24
Провадження 1-КП/721/117/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила, Чернівецької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000508 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Розтоки, Путильського району, Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

23.10.2024 року ОСОБА_3 маючи умисел на скоєння самовільної рубки дерев усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і припускаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди довкіллю, не являючись лісокористувачем та не маючи спеціального дозволу на використання лісових ресурсів (лісорубного квитка), з корисливих мотивів, перебуваючи в лісових угіддях, що знаходяться в кв. 13 вид. 35 Розтоківського лісництва філії «Путильське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» та адміністративно входять до с. Розтоки, Розтоківської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, за допомогою заздалегідь приготованої для вчинення кримінального правопорушення бензопили марки LIDER, шляхом повного відділення від кореня до ступеня припинення зросту стовбурів дерев (спилюванням), здійснив незаконну порубку 3 сироростучих дерев породи «Ялиця» залишковими діаметрами пнів біля кореня 43см, 50см, 51см., які не підлягали вирубці та заготівлі.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив державі в особі Усть-Путильської сільської ради Чернівецької області та Філії «Путильське лісове господарство» ДП «Ліси України» матеріальну шкоду 57030, грн. 68 коп 83 грн., яка відноситься до істотної шкоди.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, а саме незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 246 КК України, визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, відповідають дійсності. Ужовтні 2023 року, точної дати не пам`ятає, близько 11 год у лісі в с. Розтоки Вижницького району Чернівецької області, за допомогою бензопили, яку позичив у сусіда ОСОБА_6 , зрубав три дерева хвойної породи «Ялина», однак був виявлений лісником на місці вчинення правопорушення. Зазначив про усвідомлення незаконності своїх дій та відсутності дозволу на здійснення порубки дерев. Будучи ознайомленим із санкцією інкримінованої йому статті, просив призначити міру покарання у виді штрафу, запевняючи про фінансову можливість для виконання такого покарання.

В судовому засіданні прокурор підтримав викладене обвинувачення, просив призначити покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17000 грн та стягнути з обвинуваченого судові витрати.

Представник потерпілого Філія "Путильське лісове господарство" ДП "Ліси України" у судовому засіданні зазначив про підтримання позиції прокурора щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення. При прийнятті рішення щодо міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Представник потерпілого Усть-Путильської сільської ради Чернівецької області у судове засідання не з`явилася, у заяві адресованій суду просила розглядати справу за її відсутності, при прийнятті рішення щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і у суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Такі, покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме, незаконній порубці дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, визнавав свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкостівідповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Наслідки вчинення злочину, зокрема, що заподіяна шкода хоча і не відшкодована, але потерпілими не заявлено цивільного позову. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, раніше не судимий, характеризується позитивно, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд ураховує, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, зрозумів наслідки своєї протиправної поведінки та зобов`язався у майбутнього не вчиняти кримінальних правопорушень.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що відносно останнього необхідно і доцільно призначити покарання у мінімальних межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 246 КК України, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, застосування мінімального покарання у виді штрафу буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання,відповідно до ст. 50 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було. Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на проведення експертиз, які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2024 на тимчасове вилучене майно скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 349, 368-371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять ) тисяч грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судової економічної експертизи №СЕ19/126-24/12562-ФХЕД у сумі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) 20 коп. та за проведення судової трасологічної експертизи №№СЕ19/126-24/11756-ТР у сумі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) 20 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.10.2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: бензопилу марки Lider, яка знаходиться на території Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, користувачем якої є ОСОБА_3 та спилену лісодеревину породи "Ялиця" у кількості 3 стовбурів загальною кубомасою 4.07 м.куб., наступних розмірів: діаметром у нижніх зрізах: 50 см. (кубомасою 1,57 м.куб.); 51 см. (кубомасою 1,57 м.куб.); 43 см. (кубомасою 0,93 м. Куб), яку помішено на територію нижнього складу Розтоківського лісництва, що знаходиться в с. Розтоки вул. Товарницька, 87, Вижницького району Чернівецької області.

Речові докази, а саме:

- спилену лісодеревину породи "Ялиця" у кількості 3 стовбурів загальною кубомасою 4.07 м.куб., наступних розмірів: діаметром у нижніх зрізах: 50 см. (кубомасою 1,57 м.куб.); 51 см. (кубомасою 1,57 м.куб.); 43 см. (кубомасою 0,93 м. Куб), яку помішено на територію нижнього складу Розтоківського лісництва, що знаходиться в с. Розтоки вул. Товарницька, 87, Вижницького району Чернівецької області, яку поміщено на територію нижнього складу Розтоківського лісництва, що знаходиться в с. Розтоки, вул. Товарницька, 87, Вижницького району, Чернівецької області повернути законному володільцю - філії "Путильське лісове господарство ДП "Ліси України";

- бензопилу марки Lider, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, власником якого є ОСОБА_7 повернути останньому;

- технічні зрізи, а саме нижні частини дерев в кількості 3 штук із пнів, що становили нижні частини стовбура дерева, які після проведення експертизи переупаковані були в один поліетиленовий мішок та опечатані біркою №7686805 вилучені із лісового масиву с. Розтоки Вижницького району Чернівецької області та технічні зрізи верхньої частини із вказаних 3 колод, які після проведення експертизи переупаковані були в один поліетиленовий мішок та опечатані біркою №7686806, що були вилучені біля пнів, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Вижницького РВИ ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8