справа № 208/154/25
№ провадження 1-кс/208/216/25
УХВАЛА

Іменем України

07 січня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000025 від 06 січня 2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

07 січня 2025 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з зазначеним клопотанням звернувся старший слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання і просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки є наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт, посилаючись, що він допомагає матері з 9 -ма меншими дітьми, вважає, що домашній арешт забезпечить його належну поведінку та запобігне ризикам, проте підтвердивши при цьому, що в провадженні іншого суду знаходяться два кримінальних провадження з обвинувальними актами відносно нього, і в одному із проваджень до нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. По суті підозри пояснив, що дійсно він, перебуваючи зі своїми знайомими на вулиці, побачив потерпілого, якого вдарив та забрав телефон, а інший його знайомий забрав у потерпілого пляшку з напоєм.

Захисник ОСОБА_5 також заперечувала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ризики зазначені стороною обвинувачення не доведені і просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В клопотанні зазначено, що 05.01.2025 о 22.48 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проходили біля буд. № 46 по пр. Свободи у м. Кам`янському Дніпропетровської області. Там вони побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на відкрите, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_8 будь-якого належного йому майна. З метою реалізації вказаного протиправного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступили у попередню змову.

Реалізуючи спільний прямий протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 . З метою придушення волі потерпілого до спротиву їх спільним протиправним діям, спираючись на підтримку ОСОБА_7 , ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар рукою по обличчю, від чого потерпілий почав відходити назад, а саме до стіни буд. АДРЕСА_2 . Таким чином до потерпілого було застосовано насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, спираючись на підтримку одне одного, користуючись тим, що внаслідок застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства, останній не чинив опір їх протиправним діям, ОСОБА_4 рукою забрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон "Xiaomi Mi Note 10 Pro" (M1910F4S) у силіконовому чохлі. В цей же момент ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, руками оглянув вміст інших кишень одягу потерпілого, однак нічого там не знайшов, після чого забрав у потерпілого пляшку пластикову прозору об`ємом 1,5 літра із слабоалкогольним напоєм "Ель".

Після цього, продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тим самим довівши свій спільний протиправний умисел до кінця.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягом № 0000025 від 06 січня 2025 року, з визначенням кваліфікації за ч. 4 ст. 186 КК України.

07 січня 2025 року об 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

07 січня 2025 року об 10 годині 40 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 надані копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченого частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: що підтверджується зібраними у провадженні доказами, та які долучені до клопотання, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 та неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, проведених за участю потерпілого та неповнолітнього свідка.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому ймовірний тягар відповідальності за інкриміноване підозрюваному тяжке кримінальне правопорушення, покарання за яке передбачено лише у виді позбавлення волі, та те, що підозрюваний обізнаний щодо осіб свідків у кримінальному провадженні, зокрема знайомий з неповнолітнім свідком, доводить можливість як переховування ним від органів досудового розслідування та суду, а також свідчить про можливість впливу на свідків.

На дійсність цих ризиків вказує також те, що підозрюваний не працйює, не має достатньо міцних соціальних зв`язків.

Наявність у його матері менших дітей, з доглядом за якими він допомагає з його слів, не спростовують зазначені ризики, оскільки жодним чином не є стримуючим фактором щодо поведінки підозрюваного.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено і наявність ризику, що полягає в можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність цього ризику безумовно свідчить той факт, що ОСОБА_4 , який наразі є не судимим в порядку ст.89 КК України, проте є обвинуваченим у двох кримінальних провадженнях за ч.4 ст.186 та ч.4 ст.185 КК України, тобто обвинувачується у кримінальних правопорушеннях, аналогічних нинішньому, що і під час розгляду клопотання підтвердив підозрюваний. І не стверджуючи про його винуватість у вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи презумцію невинуватості, є достатні підстави вважати щодо існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи обставини в їх сукупності, передбачені ст.178 КПК України, наявність ризиків, передбаченого п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню і наявні достатні підстави для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, враховуючи вищевикладене.

З урахуванням положень п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вважаю можливим при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначати заставу.

Керуючись ст. ст. 183, 193,194,196, 197,199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 , яке погоджено із прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000025 від 06 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 07 січня 2025 року по 07 березня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 07 березня 2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду підозрюваним, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам розгляду справи о 08 годині 10 хвилин 10 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1