Справа №766/3801/25
н/п 1-кп/766/3426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

19.03.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представників сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачений не з`явився за станом здоров`я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002320 від 21.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 115 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.02.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.03.2025 року.

14.03.2025 року надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002320 від 21.05.2024 року.

19.03.2025 року у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, на строк 60 днів, на підставі частини третьої ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК).

Обвинувачений у судове засідання не з`явився. Відповідно до медичної довідки Миколаївської міської медичної частини філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеських областях від 12.03.2025 щодо обвинуваченого встановлено діагноз: чрезвертлюговий перелом лівого стегна зі зміщенням (10.03.2025), накладена гіпсова пов`язка «чобіток». За станом здоров`я обвинувачений неспроможний етапуватись на засідання суду. У судовому засіданні лікар ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 підтвердила діагноз і стан здоров`я обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник заявив про можливість проведення судового засідання з розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого.

Прокурор заперечував проти проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку сторін провадження та лікаря, з огляду на обов`язок суду, встановлений частиною четвертою ст. 199 КПК України щодо розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу до закінчення раніш встановленого строку, дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі обвинуваченого виключно з метою вирішення зазначеного клопотання прокурора.

І. Позиція сторони обвинувачення

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років., а тому це дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 частини першої ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на те, що у разі доведення його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.

До того ж прокурор просить суд звернути увагу на те, що обвинувачений неповнолітніх дітей, дружини або утриманців не має, не працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, що може спонукати обвинуваченого до зміни місця проживання з метою забезпечення свого існування, що призведе до ухилення від суду.

Отже прокурор вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на реальність та актуальність ризиків, передбачених частиною ст. 177 КПК України.

ІІ. Позиція сторони захисту

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що прокурором не надано належних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні.

ІІІ. Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу в тому числі у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

В Кримінальному процесуальному кодексі поняття «обґрунтована підозра» не розтлумачено, проте відповідно до частини шостої ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі, застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини Суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» застосовується з метою уникнення порушення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) і за узагальненим тлумаченням визначається, як наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 21.04.2011, заява № 42310/04, пункт 175).

Під час судового провадження, за наявності обвинувального акта на розгляді суду, є обґрунтовані підстави вважати, що стандарт доведення «обґрунтована підозра» дотримано. Однак виконання цієї умови не звільняє сторону обвинувачення від доказування наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Зокрема, відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви Суду під час ухвалення рішення щодо зазначеного клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідності застосування відповідного запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Водночас Суд також зауважує, що право на свободу, як і інше право особи (людини) не є абсолютним, відтак може бути обмеженим відповідно до закону. Крім того, з метою уникнення свавілля право на свободу має обмежуватись відповідними зобов`язаннями покладеними на особу, дотримання (виконання) яких унеможливило б порушення прав і інтересів інших осіб, суспільства та держави.

В цьому контексті Суд звертає увагу, що за змістом приписів ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Отже, Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права учасників кримінального провадження, зокрема, обвинуваченого, його право на свободу, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на практику ЄСПЛ Суд, наголошує, що продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, заява N 40107/02, пункт 79)

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, Суд розуміє, що саме існування «обґрунтованої підозри» та вагомість доказів, які її підтверджують (враховуючи і не порушуючи презумпцію невинуватості), а також тяжкість покарання не можуть бути єдиними підставами для продовження строку тримання під вартою, а тому такі обставини мають розглядатися в сукупності з іншими.

Суд, додатково бере до уваги також обставини, які характеризують обвинуваченого і його поведінку, зокрема наявність таких обставин, як: вік та стан здоров`я обвинуваченого; його поведінку під час досудового розслідування; місце роботи (рід зайнять, спосіб життя) обвинуваченого; стадія розгляду справи і не досліджені докази, кількість не допитаних свідків і можливість впливу на них.

Отже, наразі Суд бере до уваги, стан здоров`я обвинуваченого та діагноз, який не дозволяє обвинуваченому фізично пересуватися, а відтак, обвинувачений потребує стороннього догляду. Також Суд враховує відсутність, на час розгляду клопотання, відомостей про наявність у обвинуваченого будь-кого (родичів, друзів), які б могли за ним доглядати. Також Суду не надано доказів про можливість та необхідність переведення обвинуваченого до іншого лікувального закладу не пов`язаного з триманням під вартою.

За таких обставин Суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З цих підстав,

керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 331, 369-372, 392, 395, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

2. Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2024 року, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до «16» травня 2025 року, включно, без визначення застави.

3. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5),

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

6. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1