Справа №345/230/25
Провадження № 1-кп/345/140/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000511, про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимого востаннє вироком Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.08.2022 у справі №345/2038/22, яка набрала законної сили 05.09.2022, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В подальшому постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.06.2023 у справі №345/2206/23, яка набрала законної сили 26.06.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 у справі №345/2680/23, яка набрала законної сили 03.07.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.06.2023 у справі №345/2341/23, яка набрала законної сили 03.07.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.07.2023 у справі №345/2608/23, яка набрала законної сили 17.07.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 у справі №345/2855/23, яка набрала законної сили 24.07.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не зважаючи на це, ОСОБА_2 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Калуського міськрайонного суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 18.09.2024 о 20:16 год. будучи позбавленим права керувати транспортними засобами, керував автомобілем марки «ВАЗ» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , та рухався по вул. Грушевського в м. Калуш, де був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини за яких він вчинив кримінальні правопорушення. Пояснив, що впродовж 2022-2023 років він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності і його позбавляли права керування транспортними засобами. Проте він продовжував керувати автомобілем. Так 18.09.2024 року у вечірню пору року він керував автомобілем в м. Калуші і його зупинили працівники поліції. Усвідомлює що вчинив неправомірно. Розкаюється за вчинене. Просить врахувати його він і суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення кримінального правопорушення; способу і порядку його вчинення, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінальногох правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію обвинувача і прокурора.

Зокрема, суд враховує що ОСОБА_2 під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутні негативні характеристики відносно нього, має постійне місце проживання. Проте, він офіційно не працевлаштований і раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, в обвинувальному акті не зазначено, а суд не вправі самостійно їх встановлювати.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочинів, наявність кількох обставин які пом`якшують покарання і призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі строком на один рік два місяці.

Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення будучи вже раніше судимим за вчинення умисного кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає законних підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і співрозмірності вчинених протиправних дій.

Оскільки обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі відповідно до вироку Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024, то відсутні підстави обирати обвинуваченому запобіжний захід даним вироком суду.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання, визначеного вироком Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024 року, до покарання, визначеного даними вирком суду, і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування покарання, остаточно визначеного даним вироком суду, частково відбуте покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024 року, і початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання в межах виконання вироку Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024 року.

Речові докази:

- DVD-R диск і копії матеріалів справ про адміністративні правопорушення залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_5