Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ "БК ТЕПЛОБУД", про скасування арешту, накладеного Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження №0000117, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2021

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ "БК ТЕПЛОБУД" () про скасування арешту майна, накладеного Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі №758/5621/23, якою накладено арешт на грошові кошти у будь-якій валюті та зупинено видаткові операції з указаними грошовими коштами у будь-якій валюті, що знаходяться на банківських рахунках вищевказаного товариства.

Мотивуючи клопотання, представник вказує, що арешт майна накладено необґрунтовано, без всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин по справі. Окрім того зазначається, що слідчий суддя при накладенні арешту мав визначити суму грошових коштів, які підлягають арешту, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, в кримінальному провадженні відсутній встановлений збиток, відтак, даний факт практично унеможливлює дотримання принципу співмірності та розумності обмеження права власності. Також представником зазначено, що в оскаржуваних ухвалах арештовані грошові кошти містять ознаки речового доказу, встановлених ст. 98 КПК України, однак, незрозумілим залишається те, які саме ознаки речового доказу були встановлені судом у грошових коштів на банківських рахунках.

Адвокат ОСОБА_3 , подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі та долучивши додаткові матеріали до судової справи, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не подавав.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

В ході судового засідання було встановлено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 02.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205-1, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Виходячи зі змісту ухвали про арешт, досудовим розслідуванням встановлено, що при будівництві об?єкту "Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві", за попередньою змовою з підрядними організаціями, перераховують на рахунки ТОВ "Еко-Буд-Трейд", ТОВ "Сітілайт Форм" та інших, бюджетні грошові кошти з метою їх розкрадання під час будівництва об`єкта: "Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві" в межах договору № 11.04-17 від 11.04.2017, які в подальшому перераховуються на рахунки ТОВ "БК ТЕПЛОБУД" та інших товариств з ознаками фіктивності та "транспортно-конвертаційних груп" з метою привласнення та здійснення подальшої легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 758/5621/23 було накладено арешт на грошові кошти у будь-якій валюті та зупинено видаткові операції з указаними грошовими коштами у будь-якій валюті, що знаходяться на банківських рахунках ряду суб`єктів господарювання, зокрема товариства з обмеженою відповідальністю "БК ТЕПЛОБУД" () (надалі - «ТОВ "БК ТЕПЛОБУД"»), які знаходяться на рахунках наступних банків:

-НОМЕР_1 (МФО 334851, АТ "ПУМБ");

-НОМЕР_2 (МФО 380634, ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК");

-НОМЕР_3 (МФО 334851, АТ "ПУМБ");

-НОМЕР_4 (МФО 334851, АТ "ПУМБ").

Також, вказаною Ухвалою зупинено видаткові операції з указаними грошовими коштами у будь-якій валюті, крім видаткових операцій щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) до державного бюджету або державних цільових фондів, єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов?язаних із виплатою заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необгрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обгрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обгрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов?язковою передумовою, яка обгрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обгрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згалані в цьому положенні можутЬ мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту підставами для накладення арешту на майно.

Окрім цього, є слушними доводи представника про те, що у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не обґрунтовано зв`язок арештованого майна із кримінальним провадженням, не повідомлено про підозру уповноваженим особам товариства.

Однак, представником третьої особи не надано жодного документу, який би підтвердив, що банківський рахунок в ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" (МФО 380634) належить саме ТОВ "БК ТЕПЛОБУД", з огляду на що, вимога про скасування арешту з банківського рахунку в ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК" не підлягає задоволенню.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є право власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Виходячи з наведеного, а також те, що слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість підстав для скасування арешту майна, з метою дотримання принципу "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, що передбачені ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, та становить особистий і надмірний тягар для особи, що в подальшому може створювати суттєві перешкоди для реалізації прав власності.

Враховуючи вказане, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 98, 170 - 173, 309 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ "БК ТЕПЛОБУД" () про скасування арешту накладеного Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 758/5621/23 в рамках кримінального провадження № 0000117 від 02.02.2021 - задовольнити частково;

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі № 758/5621/23, в частині накладення арешту на грошові кошти у будь якій валюті, що знаходяться на банківському рахунку АТ "ПУМБ" (МФО 334851) та скасувати зупинення видаткових операцій з указаними грошовими коштами у будь-якій валюті, які належать ТОВ "БК ТЕПЛОБУД" та знаходяться на наступних банківських рахунках ТОВ "БК ТЕПЛОБУД" ():

-НОМЕР_1 (МФО 334851, АТ "ПУМБ");

-НОМЕР_3 (МФО 334851, АТ "ПУМБ");

-НОМЕР_4 (МФО 334851, АТ "ПУМБ");

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1