Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/801/24
Провадження № 1-кп/506/33/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Окни Одеської області, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2024 року за №0000374, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маяки, Красноокнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, який має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Садове, Красноокнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, який має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

- обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

В с т а н о в и в:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються в тому, що у період часу близько з 22 години 27.04.2024 до 01 години 28.04.2024 року, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, неодноразово продовженого, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто до 14 травня 2024 року), перебуваючи разом, за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_5 , де в ході розмови один з одним, за пропозицією ОСОБА_3 , у них виник злочинний умисел спрямований на спільне таємне викрадення 40 літрів бензину з автомобіля марки ВАЗ 2101, який знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , належного ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спільно, за попередньою змовою між собою, діючи з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши з собою дві каністри по 20 літрів кожна та шланг, прибули до домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, розподіливши ролі між собою, відповідно до яких, ОСОБА_4 , залишаючись на вулиці біля вказаного домоволодіння, спостерігав за тим, щоб їх дії залишились ніким не поміченими, а ОСОБА_3 шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку пройшов на частково огороджену територію домоволодіння, підійшов до автомобіля ВАЗ 2101 червоного кольору та, відкрутивши кришку паливного бака, через отвір просунув завчасно підготовлений шланг в паливний бак і виточив 40 літрів бензину марки А-95, у завчасно підготовлені 2 каністри ємністю по 20 літр кожна. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , взявши в руки по одній каністрі з паливом по 20 літр в кожній, понесли його до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 , таким чином умисно, таємно, спільно викрали 40 літрів бензину марки А-95, вартістю 2210 гривень, 40 копійок, належних ОСОБА_9 . У подальшому викраденим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 збитків на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у тому, що в період часу близько з 23 години 30.04.2024 до 01 години 01.05.2024 року, в умовах воєнного стану, разом перебували в с. Новосамарка, Подільського району, Одеської області, де в ході розмови один з одним, за пропозицією ОСОБА_3 , у них виник злочинний умисел спрямований на спільне таємне викрадення не менше 20 літрів бензину з автомобіля, який знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , належного ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, в цей же день та час, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спільно, за попередньою змовою між собою, діючи з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взявши з собою дві каністри по 20 літрів кожна та шланг, прибули до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу пройшли на частково огороджену територію вказаного домоволодіння, та ОСОБА_3 підійшов до автомобіля «Volkswagen Passat В3» білого кольору і, відкрутивши кришку паливного бака, через отвір намагався просунути завчасно підготовлений шланг в паливний бак, щоб виточити не менше 20 літрів бензину марки А-95 в завчасно підготовлені 2 каністри ємністю по 20 літр кожна, однак в цей час в житловому будинку ввімкнулося світло та господарка вийшла на поріг, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , злякавшись, що їх помітять, втекли з місця події. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спільно, умисно, таємно, повторно намагалась викрасти не менше 20 літрів бензину марки А-95, вартістю не менше 1107 гривень, 80 копійок, який належить ОСОБА_10 , однак, довести свій злочинний умисел до кінця, не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження щодо її підзахисного з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того, у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 також наполягала на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження щодо її підзахисного з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, однак обвинувачені, яким роз`яснено право на продовження судового розгляду у загальному порядку, наполягали на задоволенні клопотаннь своїх захисників.

Прокурор та інші учасники не заперечували проти закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за вказаною підставою.

Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 інкримінується вчинення 27 квітня 2024 року - крадіжки чужого майна на загальну суму 2210,40 грн.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 інкримінується вчинення 30 квітня 2024 року - замаху на крадіжку чужого майна на загальну суму 1107,80 грн.

На той час діяли положення ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону №1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, згідно з яким, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн./ 50%).

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2024 році на час, до якого відноситься інкриміновані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302 грн. 80 коп. і якщо вартість викраденого майна перевищувала вказану суму, то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 р і цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, фактично має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 3028 грн (1514 грн х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчинення якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 інкримінується 27 та 30 квітня 2024 року, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжок яких вони обвинувачуються, згідно обвинувального акту становить 2210 грн. та 1107,80 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3028 грн.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 або п. 1-2 ч. 2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння і обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять задовольнити клопотання захисників про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд ураховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , але не скасовано його протиправність взагалі, у зв"язку з чим необхідно направити відповідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за наявності підстав, до адміністративної відповідальності .

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Крім того, згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Відповідно до постанови Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23, оскільки закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, то процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертизи у розмірі 10223,28 грн., відповідно до ст.124 КПК України, враховуючи рівну участь обох обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, необхідно стягнути в рівних частинах, а саме по 5111,64 грн., з кожного.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , 2008 року народження, є неповнолітньою особою, дані витрати у розмірі 5111, 64 грн. слід покласти на законного представника ОСОБА_7 .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з законного представника ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати у розмірі 5111 грн. 64 коп. (п`ять тисяч сто одинадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави процесуальні витрати у розмірі 5111 грн. 64 коп. (п`ять тисяч сто одинадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Речові докази: шлангу резинову чорного кольору, пластикову каністру синього кольору, об`ємом 20 літрів з маркуванням «КОНСЕНСУС» - знищити.

Направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.01.2025 року о 16.10.

СуддяОСОБА_1