Справа №718/3227/24
Провадження №1-кп/718/134/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 15.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця за контрактом, що перебуває на посаді командира відділення взводу забезпечення 2-го самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , старшому сержанту за контрактом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді командира відділення взводу забезпечення 2-го самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 30.01.2023 о 09 год. 00 хв. самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 27.06.2024.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 5 ст. 407 КК України передбачено кримінальну відповідальність засамовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Позиції сторін судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Обвинувачений у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснив, що вчинив вказане кримінальне правопорушення у зв`язку із складними життєвими обставинами, а саме через перебування його сина у полоні та хворобу матері.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вважає, що є підстави не призначати йому реальне покарання у виді позбавлення волі та просив застосувати до нього положення ст.75 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, пояснив, що вчинив вказане кримінальне правопорушення у зв`язку із складними життєвими обставинами, а саме перебуванням його сина у полоні та хворобою матері.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який визнав свою вину, та згідно із службовою характеристикою та характеристикою за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті при Кіцманській поліклініці з діагнозом F10.24, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, є учасником бойових дій.

З огляду на вищевикладене, а також на обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому мінімальне покарання у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 69, ст. 75 КК України, відповідно до яких Кримінальним кодексом України встановлено заборону застосувати ці норми до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, суд не може призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, чи звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 376, 615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1