Справа №739/95/25
Провадження №1-кп/745/18/2025
У Х В А Л А

05.03.2025 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в смт. Сосниця клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000390 від 28.08.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних членів сім`ї, не маючого державних пільг та нагород, раніше судимого 15.04.2003 Новгород-Сіверським районним судом за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; 02.06.2004 Семенівським районним судом за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 13.10.2009 Новгород-Сіверським районним судом за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.07.2012 Новгород-Сіверським районним судом за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 03.06.2016 Новгород-Сіверським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 4 місяців арешту; ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 04.01.2017 застосовані до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України; про вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України, ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №4577-УІ від 22.03.2012 ОСОБА_7 обрано на посаду судді безстроково на посаду судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області. Під час виконання своїх посадових обов`язків, здійснюючи правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 розглядав кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, ухваленого суддею ОСОБА_7 , від 03.06.2016 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання чотири місяці арешту.

09 серпня 2024 року, близько 13 години 25 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області за адресою: м. Новгород-Сіверський, вул. Гімназична, 10-а, Чернігівської області; висловлював своє обурення роботою судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 , звернувшись до нього російською мовою, яка є зрозумілою для зазначеного судді, вимагав від судді ОСОБА_7 прийняти рішення на його користь про повернення йому автомобіля, відомості про який в ході досудового розслідування не встановлено, та будучи незадоволеним відмовою судді прийняти таке рішення, всупереч встановленим нормам суспільної поведінки та моралі, двічі висловив погрозу вбивством та погрозу знищення майна на адресу судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 , сказавши «Я, тебя зарежу, а машину твою спалю!» супроводжуючи, при цьому, висловлене ним, ненормативною лексикою. Після чого, відразу після здійснення вище зазначених дій, ОСОБА_4 вийшов на вулицю з приміщення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, розташованого за адресою: м. Новгород-Сіверський, вул. Гімназична, 10а, Чернігівської області; та підійшов до припаркованого автомобіля, в котрому знаходився суддя ОСОБА_7 , всупереч встановленим нормам суспільної поведінки та моралі, висловив погрозу вбивством та погрозу знищення майна на адресу судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 , сказавши «Я тебя зарежу, а машину спалю!», і таким чином, ОСОБА_4 довів погрозу вбивства та знищення майна до відома судді, у зв`язку з виконанням цим суддею діяльності, пов`язаної зі здійсненням правосуддя. Згідно з висновком експерта від 26.12.2024 №569 за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи встановлено, що у ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, мали місце ознаки психічного розладу у формі параноїдної шизофренії (F20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_4 на теперішній час, має місце психічний розлад у формі параноїдної шизофренії (F0.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду) ОСОБА_4 за психічним станом на теперішній час, показане застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, оскільки він вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України. ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно у серпні 2024 року перебував у приміщенні Новгород-Сіверського рйонного суду Чернігівської області, але судді ОСОБА_7 вбивством та підпалом автомобіля не погрожував. Проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що він може лікуватися і вдома. Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що, дійсно, 09 серпня 2024 року, близько 13 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні суду, а потім біля приміщення суду, неодноразово висловлював йому погрози вбивством та погрози знищення майна. Клопотання прокурора про застосування медичних заходів відносно ОСОБА_4 підтримав. В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 просили не застосовувати до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад, вважаючи, що він може пройти лікування вдома. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона працює на посаді начальника відділення судової охорони у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області. 09.08.2024 року вона перебувала на службі. До приміщення зайшов відвідувач без документів. Суддя ОСОБА_7 у цей час виходив із приміщення суду, і ОСОБА_9 став образливо чіплятися до нього, вимагав повернути автомобіль та погрожував розправою. Вона викликала поліцію. В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли із приміщення суду, де останній продовжував свої погрози. Потім ОСОБА_7 сів у автомашину та поїхав. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність та достатність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , виходячи з наступного. Факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні: витягом із ЄРДР у кримінальному провадженні №0000390 від 28.08.2024, де вбачається, що 27.08.2024 до Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшли матеріали разом із постановою Новгород-Сіверського районного суду від 19.08.2024 №739/1905/24 щодо можливості вчинення кримінального правопорушення відносно судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 громадянином ОСОБА_4 , який погрожував фізичною розправою та знищенням майна шляхом підпалу; заявою ОСОБА_7 про те, що 09.08.2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Новгород-Сіверського районного суду висловлював своє обурення роботою судді, погрожував фізичною розправою та підпалом машини; висновком судово-психіатричної експертизи №569 від 26.12.2024, згідно з якою у ОСОБА_4 , на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, виявлені ознаки параноїдної шизофренії (F 20.0 - за Міжнародною класифікацією Хвороб 10-го перегляду). ОСОБА_4 , на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_4 , на теперішній час виявлені ознаки параноїдної шизофренії (F 20.0 - за Міжнародною класифікацією Хвороб 10-го перегляду). ОСОБА_4 за його психічним станом на теперішній час показано застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь. У ОСОБА_4 , на теперішній час виявлені ознаки параноїдної шизофренії (F 20.0 - за Міжнародною класифікацією Хвороб 10-го перегляду). У ОСОБА_4 , на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин з синдромом залежності, тому наркологічне лікування йому не показано. Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду, і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України. Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання. За приписами ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи. Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого діяння, а також характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , суд вважає, що до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 395, 503, 512-513, 516 КПК України, УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 від 28.08.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючогол за адресою: АДРЕСА_1 ; примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

До набрання ухвалою суду законної сили запобіжний захід не обирати. Речові докази: DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної бодікамери залишити в матеріалах провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1