Справа №705/1656/25
1-в/705/171/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Умань Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відео конференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань, в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92», матеріали клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо звільнення від покарання та приведення вироку у відповідності до вимог Закону України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання та приведення вироку, у відповідності до вимог Закону України. Просив суд застосувати щодо нього ЗУ № 3886- ІХ та звільнити від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив суд клопотання засудженого задоволити частково. Привести покарання призначене засудженому ОСОБА_5 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Вважає, що необхідно звільнити ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п.13 ст. 537 КПК України від покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2022 за вчинення: 08.11.2021 таємного викрадення майна ОСОБА_6 на суму 307,50 грн., так як розмір шкоди заподіяний вказаними діяннями не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2021 становив 2270 грн..

Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації іншого злочину немає, караність за його вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, необхідно вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Посилання на застосування ч. 4 ст. 71 КК України виключити.

В решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 необхідно залишити без змін.

Представник СВК №92 в судовому засідання при вирішенні клопотання засудженого поклався на думку суду.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, беручи до уваги думку засудженого, позицію прокурора та представника установи, суд дійшов висновку, що таке клопотання підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)», який:

-засуджений 15.04.2022 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Згідно з вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2022 року засуджений ОСОБА_5 08.11.2021 року близько 10 год. викрав майно на суму 307 грн. 50 коп.;

-засуджений 16.09.2022 року Черкаським районним судом Черкаської області від 16.09.2022 року за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2022 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 12.01.2023р..

Згідно з вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 року засуджений ОСОБА_5 08.07.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час викрав майно на суму 7200 грн. 45 коп..

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення ч. 2 ст. 4 КК України та ч. 1 ст. 5 КК України, таємне викрадення чужого майна на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння (08.11.2021) кваліфікувалося б за ч. 2 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Тобто, розмір заподіяної шкоди не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на рік вчинення злочину.

Зазначене узгоджується з позицією викладеною у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Привести покарання призначене засудженому ОСОБА_5 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України з урахуванням змін, передбачених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Звільнити ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України та п.13 ст. 537 КПК України від покарання:

1) за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.04.2022 за вчинення:

08.11.2021 таємного викрадення майна ОСОБА_6 на суму 307,50 грн., так як розмір шкоди заподіяний вказаними діяннями не перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2021 становив 2270 грн..

Оскільки правових підстав для зміни кваліфікації іншого злочину немає, караність за його вчинення Законом № 3886-ІХ не усунена, необхідно вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Посилання на застосування ч. 4 ст. 71 КК України виключити.

Строк відбування покарання рахувати з 01.09.2022 року.

В решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 необхідно залишити без змін.

Роз`яснити засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, вона не може бути звільнена, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7