Провадження № 1-кп/946/640/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

10.01.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до двохсот годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та йому призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. Так, 10.08.2024 ОСОБА_2 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування громадських робіт, в той же день ОСОБА_2 отримав направлення Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 10.08.2024, для відбування покарання на об`єктах, підпорядкованих Ізмаїльській міській раді.

Але ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, письмово попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування громадських робіт, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, жодного разу не з`явився на відпрацювання до Комунального закладу позашкільної освіти (КЗПО) Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Станція юних натуралістів», тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, маючи реальну можливість виконувати призначене йому судом покарання, тим самим злісно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.389 КК, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 389. Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

1. Ухилення засудженого від сплати штрафу або від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю,

…

2. Ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт,

карається пробаційним наглядом на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 389 КК передбачене основне покарання у виді арешту або обмеження волі, тобто покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта додана письмова заява ОСОБА_2 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , якими вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

13.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

14. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок.

16.Згідно медичним довідкам, ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 27.04.2018 з діагнозом «Психічно-поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю. Синдром залежності », у лікаря-психіатра на обліку не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

17.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_2 , його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також того, що він має незняту та непогашену судимість за вчинення також кримінального проступку, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе з призначенням йому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

18.Також, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, обставин та причин вчинення кримінального правопорушення виправленню ОСОБА_2 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

19.При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення за цим вироком після постановлення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2024, яким він засуджений за ч.1 ст. 125 КК до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Суд також враховує те, що призначене ОСОБА_2 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю. Тому в силу ст. 71 КК обвинуваченому ОСОБА_2 слід приєднати повністю невідбуте ним покарання у виді 200 годин громадських робіт, призначеного йому за попереднім вироком, до покарання, призначеного за цим вироком, перевівши покарання у виді громадських робіт в силу ст. 72 КК в більш суворий вид покарання у виді пробаційного нагляду, виходячи із співвідношення одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

20.Судом встановлено, що ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

2.В силу ст. 71 КК ОСОБА_2 повністю приєднати повністю невідбуте ним покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.01.2024 у виді громадських робіт на строк двісті годин до покарання, призначеного за цим вироком, та із застосуванням положень ст. 72 КК визначити ОСОБА_2 остаточно до відбування покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк два роки та двадцять п`ять днів.

3.У силу ст. 59-1 КК покласти на ОСОБА_2 обов`язки, що передбачені ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

5.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

6.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1