Дата документу 03.04.2025
Справа № 334/197/25
Провадження № 1-кс/334/916/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002000 від 28.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді старшого навідника 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21 лютого 2023 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитись від проходження військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме: місце тимчасового розташування підрозділів військової часини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 27.07.2024, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби,вчинене в умовах воєнного стану.

08.11.2024 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

02.01.2025 слідчим СВ Запорізького РУП ГУПП в Запорізькій області ОСОБА_7 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з чим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був оголошений в розшук.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрюваний

ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 , не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню останнього за викликом слідчого, прокурора та суду;

2)Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,оскільки останні проходять службу в одній військовій частині з підозрюваним. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідка залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

3)Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_6 , вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість продовження вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Неможливість покладення на підозрюваного обов`язків без застосування запобіжного заходу пов`язана з тим, що вказаний спосіб застосування заходу забезпечення і не може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням Присяги військовослужбовця Збройних Сил України.

Крім того, перебування поза межами тримання під вартою,

ОСОБА_6 , як особи, що не має підстав для звільнення з військової служби зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_6 .

Сторона обвинувачення акцентує увагу суду, що під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 , під вартою, немає, відсутні докази і наявності в останнього міцних соціальних зв`язків, інших даних, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий просив суд задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в вказані ризики не змінилися.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечував, вказував, що наведені ризики слідчим не доведені, клопотання недостатньо обґрунтоване. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, мешкає зі своєю матір`ю, яка хворіє та у зв`язку з цим потребує догляду. Зі свідками підозрюваний не спілкується та не знає як з ними зв`язатися.

ОСОБА_6 пояснив, що отримав під Бахмутом травму, проте його належним чином не лікували, тому він покинув військову частину та поїхав до дому лікуватися. Він проживає разом з матір`ю ОСОБА_10 , вона сильно хворіє, тому залишився з нею. Місце проживання не залишав, нікуди не тікав, з м. Запоріжжя не виїжджав, заробляв тимчасовими заробітками, постійно проживав з матір`ю за якою доглядає. Він пішов служити сам та наразі бажає продовжити службу. ВЛК на направленням слідчого не пройшов, там занадто великі черги.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та не заперечується самим підозрюваним.

У своєму клопотанні слідчий вказує на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , згідно з ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, раніше не засуджений, проживає разом з матір`ю, яка має хронічні захворювання.

Разом з тим, підозрюваний є військовослужбовцем, обґрунтовано підозрюється у вчиненні військового кримінального правопорушення вчиненого під час воєнного стану: підозрюваний самовільно залишив місце служби.

Також, слідчий суддя враховує, що 02.01.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.01.2025 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

02.04.2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Щодо ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зауважити, що свідками у кримінальному провадженні є особи, які проходять службу в одному підрозділі з підозрюваним, тому існує ризик незаконного впливу на свідків з метою змінити їх свідчення або змусити відмовитись від свідчень у кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, що підозрюваний знову може вчинити кримінальне правопорушення з метою ухилення від військової служби.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002000 від 28.06.2023 року закінчується 08.04.2025 року, слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 08.04.2025 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183,184, 194, 309, 395 КПК України,

УXВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк з 16 год. 00 хв. 02.04.2025 року до 16 год. 00 хв. 08.04.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, підозрюваним, який тримається під вартою в той же строк з дня отримання повного тексту ухвали.

Оголошення повного тексту ухвали 04.04.2025 р. о 15 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1