єдиний унікальний номер справи 531/206/25
номер провадження 1-кп/531/98/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000296 від 01.12.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Карлівка Карлівського району Полтавської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , із середньою - спеціальною освітою, одружений, депутатом не являється, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , водій мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, до Карлівського районного суду Полтавської області направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженні за №0000076 від 23.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, рішення по якому не прийняте,

-який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 276-рс від 29.10.2021 призначений на посаду водія мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та з цього дня прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 ікону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 5 51-ХІУ, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, вчинив кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я.

Встановлено, що 30 листопада 2024 року, близько 18.30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Маркет ОПТ», що розташований за адресою вул. Полтавський шлях, 99, м. Карлівка Карлівської ТГ Полтавського району Полтавської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в ході конфлікту з ОСОБА_4 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область голови ліворуч. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 262 від 02.12.2024 року, потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді синця в завушній ділянці ліворуч, яке згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» кваліфікується, як легке тілесне ушкодження (пункт 2.3.5 Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, в нанесенні легкого тілесного ушкодження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 про те, що він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, віднесене до умисного кримінального проступку.

ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, військовослужбовець, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого - не встановлено.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази - відсутні.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження

Суддя ОСОБА_1