КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/4824/25 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/2812/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який здобув середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000110 від 26 січня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 травня 2025 року включно, та постановлено утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23:00 по 06:00 часу доби за адресою: АДРЕСА_2 з покладенням на нього зазначених у частині п`ятій статті 194 КПК України обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд у разі зміни свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання суду паспорт, який надає право виїзду за межі території України та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; або у разі неможливості застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Уважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у ОСОБА_7 є донька, яка наразі мешкає разом з ним та його цивільною дружиною і її донькою; дружина ОСОБА_7 має захворювання, які потребують тривалого лікування та обмеження будь-якого фізичного навантаження, а також має захворювання донька цивільної дружини ОСОБА_7 та потребує дороговартісного лікування.

Посилається на те, що вказані у клопотанні сторони обвинувачення ризики щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не доведені.

Так, вказує, що ОСОБА_7 має позитивну характеристику, має стійкі соціальні зв`язки, виховує та утримує малолітніх дітей, його присутності потребують дружина та дві малолітні дитини, а тому у ОСОБА_7 взагалі відсутні підстави переховуватися або виїхати на тимчасово окуповану територію або за кордон. При цьому, підозрюваний розуміє, що при переховуванні він може нашкодити своєму здоров`ю та здоров`ю його рідних.

На переконання сторони захисту, ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, стороною обвинувачення нічим не доводяться та не підтверджуються, а отже є лише припущеннями.

Звертає увагу суду на те, що старшим слідчим та прокурором не доведено, а слідчим суддею проігноровано, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, які по суті є лише припущенням, яке не обґрунтовується належними доказами.

Також зазначає, що старшим слідчим та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Уважає, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України.

Вказує про те, що ухвала слідчого судді щодо продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є такою, що не відповідає чинному кримінально-процесуальному законодавству, повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На думку захисника, зважаючи на те, що підозрюваний на даний час офіційно не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких дуже хвора, його цивільна дружина хворіє та сам він є хворою особою, співмірною та достатньою є застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Також з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді звернулися захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в яких просять оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23:00 по 06:00 часу доби за адресою: АДРЕСА_2 з покладенням на нього зазначених у частині п`ятій статті 194 КПК України обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою; не відлучатися з м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд у разі зміни свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання суду паспорт, який надає право виїзду за межі території України та інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; або у разі неможливості застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доводи апеляційних скарг захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 є ідентичними доводам, викладеним в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8

10 квітня 2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в яких остання звертає увагу суду на те, що станом на сьогодні підозрюваних у даному кримінальному провадженні є 13 осіб, з яких 1 особа ОСОБА_12 знаходиться під домашнім арештом, до 9 осіб - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави на різні суми і лише 3 особи - ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_7 тримаються під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, зауважує, що відповідно до матеріалів досудового провадження ОСОБА_18 є організатором всієї організованої групи, виконавцями - оптовими кур`єрами є ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та ОСОБА_16 , а всі інші, у тому числі ОСОБА_7 , є виконавцями - роздрібними збувачами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 26 січня 2023 року за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України, за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 307 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 209, частинами другою, третьою статті 307 КК України.

17 липня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України.

25 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307 КК України.

07 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування до 11 місяців, тобто до 17 червня 2025 року.

14 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 14 березня 2025 року.

06 березня 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000110 від 26 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 травня 2025 року включно, та постановлено утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовлено.

З такими висновками частково погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення у порядку статті 199 КПК України слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно частини третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею належним чином дотримані зазначені вимоги закону.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину є обґрунтованою.

Колегією суддів досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, судових експертиз, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, наслідки та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України та в сукупності з вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою, міцність його соціальних зв`язків, ті обставини, що ОСОБА_7 має цивільну дружину, на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, має зареєстроване місце проживання у м. Одеса, за яким характеризується позитивно, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням указаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим щодо ОСОБА_24 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, тяжкістю інкримінованого йому злочину та його наслідками, даними про особу підозрюваного, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення застави підозрюваному ОСОБА_7 та вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про можливість у даному провадженні, з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_7 у відповідності до вимог частини третьої статті 183 КПК України розмір застави.

Так, як убачається з положень частини третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Положеннями частини четвертої статті 183 КПК України передбачено випадки, за яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, серед яких вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У той же час, як убачається з аналізу положень частини четвертої статті 183 КПК України, можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії» п. 76).

Автоматична відмова у застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «S.B.C. v. the UK» п. п. 23-24).

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13 грудня 2007 року, «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року).

З плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, отриманню показань («Клоот проти Бельгії» (Clooth v. Belgium), § 44).

На переконання колегії суддів, у поданому клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не доведено, що з плином часу продовжують існувати ті ж підстави, які існували на момент застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення йому застави.

З урахуванням наведеного у сукупності, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його роль у кримінальному правопорушенні, дані про його особу, міцність його соціальних зв`язків, що ОСОБА_7 має цивільну дружину, на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, має зареєстроване місце проживання у м. Одеса, за яким характеризується позитивно, а також ту обставину, що він утримується під вартою з 17 липня 2024 року без права внесення застави та хоча ризики непроцесуальної поведінки підозрюваного продовжують існувати, проте, інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів уважає за можливе у даному випадку визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Ураховуючи дані про особу підозрюваного, його репутацію, майновий та сімейний стан, вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, водночас беручи до уваги тяжкість інкримінованого злочину та його наслідки, колегія суддів уважає за необхідне визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень у національній грошовій одиниці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з положень пункту 2 частини третьої статті 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 11 травня 2025 року включно, з визначенням застави у виді 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень у національній грошовій одиниці, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, у випадку внесення застави, строком до 11 травня 2025 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_11 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати для підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 травня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, , Банк надавача послуг: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу у розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, такі додаткові обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом та вимогою;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 11 травня 2025 року включно.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4