ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/466/24 Справа № 703/6198/24Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000973, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаклея Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

Заступник начальника слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року клопотання заступника начальника слідчого відділення задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 17 листопада 2024 року по 15 січня 2025 року включно.

Ухвала суду мотивована тим, що в ході розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний, перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, та прийняв до уваги відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків. Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, наслідком якого є смерть людини, то слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить її змінити та визначити підозрюваному мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином обов`язковість не визначення підозрюваному розміру застави.

Зазначає, що слідчий суддя належним чином не мотивував своє рішення в частині не визначення розміру застави, що фактично позбавляє підозрюваного можливості обрати альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Звертає увагу суду, що враховуючи особу та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя мав підстави визначити розмір застави у мінімальному розмірі, а саме у 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення підозрюваного та його захисника, прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000973 від 17.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 16.11.2024, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в під`їзді будинку розташованого за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 більше п`яти ударів в область голови та грудної клітки, внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

17.11.2024 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

18.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними рапорту від 17.11.2024; даними протоколу огляду місця події від 17.11.2024; даними протоколу допиту потерпілого від 17.11.2024; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.11.2024; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 № 348 від 18.11.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

За наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується зібраними та дослідженими в матеріалах доказами. Слідчий суддя прийшов до висновку, що існують ризики передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, наслідком якого є смерть людини, а тому прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

З таким висновком слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину.

Розглядаючи дане клопотання, слід також врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і за який, у випадку визнання особи винуватою, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Колегія суддів враховує надану прокурором копію лікарського свідоцтва про смерть № 348 від 18.11.2024, відповідно до якої ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вказаних обставин у даному випадку тримання під вартою ОСОБА_8 виправдане наявністю конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, а саме злочину проти життя та здоров`я особи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оскаржує наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а просить ухвалу змінити визначивши підозрюваному мінімальний розмір застави.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 4. ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Твердження захисника про відсутність мотивування в ухвалі такого висновку слідчого судді, колегія суддів оцінює критично, адже, норма ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає право слідчого судді не визначати в конкретних випадках альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, до яких відноситься вчинення злочину із застосуванням фізичного насильства, а тому сама кваліфікація злочину за ч. 2 ст. 121 КК України свідчить про наявність підстав у слідчого судді, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не призначати заставу.

Відповідно до клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність.

Зі змісту оголошеної підозри в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Наразі досудове розслідування триває, в процесі якого може бути надана оцінка доказам сторони захисту.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4