Справа № 626/175/25
Провадження № 1-кп/626/109/2025
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

22 січня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000003 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Алга Актюбінської області Казахстанської РСР, с.Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянин України, з загальною середньою освітою, не працюючий, не депутат, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не інвалід, в силу ст.89 КК України раніше судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №626/1214/23 у відношенні ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік із застосуванням таких обмежень: прибувати до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області для реєстрації один раз на місяць 10 числа кожного місяця; не залишати місце свого помешкання у проміжок часу з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня без відома працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд; не відвідувати ресторани, бари, кафе, де реалізуються на розлив алкогольні напої; не виїжджати в особистих справах за межі Красноградського району без відома працівників поліції Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

В подальшому ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 26.04.2024 у справі №626/1669/24 стосовно ОСОБА_3 продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців, а також ухвалою від 23.09.2024 у справі №626/3430/24 у відношенні ОСОБА_3 повторно продовжено адміністративний нагляд терміном на 6 місяців.

Однак ОСОБА_3 , умисно ігноруючи вимоги рішення про встановлення у його відношенні адміністративного нагляду, з метою ухилення від нього, порушив правила адміністративного нагляду, а саме достовірно знаючи про те, що йому заборонено залишати місце свого проживання, самовільно залишив визначене за погодженням з працівниками поліції Красноградського РВП ГУНП в Харківській області місце свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та без поважних причин та без одержання відповідного дозволу від працівників поліції, які здійснювали за ним адміністративний нагляд, 24.12.2024 покинув межі Красноградського району Харківської області та виїхав до м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області.

При цьому, поліцейським Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, які здійснюють адміністративний нагляд, про місце свого фактичного перебування ОСОБА_3 не повідомив, чим грубо порушив встановлені йому правила адміністративного нагляду.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.395 КК України, а саме як порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту прокурором долучено заяви потерпілого та обвинуваченого про роз`яснення їм положень ч.2 ст.302 КПК України, а саме про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, на що вони погодились та надали згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Від потерпілого також мається заява, відповідно до якої йому роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України і він також надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.395 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-68 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає повне визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу винного, зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює; ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції ст.395 КК України у вигляді обмеження волі.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи його каяття, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов, не заявлявся.

Керуючись ст.ст.381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі, строком на 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя