ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/21/25 Справа № 183/2075/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000063, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Шевченківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Окрім цього, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, а також визначено долю речових доказів.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 24 січня 2021 року приблизно о 01 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи чинного страхового полісу (страхового сертифіката Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи автомобілем «ВАЗ 2114», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21 грудня 2002 року, належить ОСОБА_9 , здійснював рух у темний час доби по вологому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покриттю автошляху М-04 сполученням «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», проїжджа частина якого має по дві смуги для руху в кожному напрямку зі сторони м. Павлоград в напрямку м. Дніпро, перевозячи на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, водій ОСОБА_7 , 24 січня 2021 приблизно о 01 годині 25 хвилин, рухаючись по автошляху М-04 сполученням «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», поблизу буд. №8/1 по вулиці Луговій с. Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, проявляючи злочинну недбалість, допускаючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не виконуючи покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки для руху у вигляді вантажного тягача «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_3 із напівпричепом «KRONE SD2», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходився на правій смузі руху в нерухомому стані, за напрямком руху автомобіля «ВАЗ 2114», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із увімкненими лампами габаритних вогнів та аварійної сигналізації задніх ліхтарів напівпричепа, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд передньою правою частиною на задню ліву частину напівпричепа «KRONE SD2», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження у виді забитих ран на лобі, різаних ран на обличчі на всьому протязі, шиї, синців на підборідді, в області грудної клітини по бічним поверхням, на животі, плечах, лівому передпліччі, лівій кисті, в області зовнішніх статевих органів - мошонка (калитка), на стегнах, в області колінних суглобів, на гомілках, в області гомілково-ступневих суглобів, на стопах, саден на голові у тім`яній області, підборідді, спині, передній поверхні грудної клітини, животі, лівій кисті, в області плечових суглобів, на гомілках, в області лівого колінного суглоба, на лівому стегні, багатофрагментарного та багатоосколкового перелому кісток склепіння та основи черепу, кісток обличчя, розтрощення речовини лобних долей головного мозку з крововиливами, переломів правої ключиці, 3,4,5,6,7,8,9,10-го ребер справа та 2,3,4,5,6,7,8,9,10-го ребер зліва, лівої плечової кістки, лівих ліктьової та променевої кісток, лівих великогомілкової та малогомілкової кісток, з розривом лівого колінного суглоба, розривів твердої та м`якої мозкових оболонок головного мозку, діафрагми, легень, пристінкової плеври справа та зліва, лівої нирки, селезінки, навколосерцевої сорочки, серця, печінки, лівого кульшового суглоба, з вивихом головки лівої стегнової кістки, крові у шлуночках головного мозку, у правій і лівій, плевральних та черевній порожнинах, крововиливів у м`яких покривних тканинах голови у лівій тім`яно-скроневій області, у лобній області, під м`якими мозковими оболонками головного мозку на всьому протязі, під плеврою та в товщі легень, в області середостіння, шлунку, у брижі кишечнику та у позачеревній клітковині, у м`яких тканинах в місці переломів кісток та розривів суглобів, які є несумісними з життям.

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступила на місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автошляху М-04 сполученням «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», поблизу буд. №8/1 по вулиці Луговій с. Піщанка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, 24 січня 2021 року, приблизно о 01 годині 25 хвилин, від розтрощення голови.

Своїми діями водій ОСОБА_7 , грубо порушив вимоги п.п.1.3., 1.5., 2.1ґ), 2.3 (б), 2.9 (а) та 12.3 Правил дорожнього руху України. Порушення вимог п. 12.3 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортною пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що обставина визнання ОСОБА_7 під час судового розгляду факту керування транспортним засобом не свідчить про його щире каяття. Прокурор вважає, що версія обвинуваченого про те, що він нічого не пам`ятає у зв`язку із травмами отриманими при ДТП, є лише спробою зменшити ступінь своєї провини перед судом, і жодними доказами не обґрунтовується. На думку прокурора, судом першої інстанції належним чином не враховано тяжкість наслідків скоєного злочину, а саме спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, а також те, що обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що він не вживав алкогольних напоїв, тому що проходив курс лікування після хірургічного втручання і ліки, які він приймає, є несумісними з алкоголем, а свідок ОСОБА_11 надала суду свідчення, побудовані на припущенні, оскільки сама вона не бачила, вживає він алкоголь чи ні. Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції безпідставно врахував її показання, як ті, що підтверджують вживання коньяку разом із ОСОБА_10 , проте це не відповідає дійсності.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 , окрім доводів, аналогічних за змістом тим, що наведені в запереченнях його підзахисним, вказує на те, що ОСОБА_7 відшкодував потерпілим ОСОБА_13 і ОСОБА_11 матеріальні та моральні збитки в розмірі 270 000 грн 00 коп, потерпілі не мають до ОСОБА_7 жодних претензій. Разом із цим, адвокат зазначає, що ОСОБА_7 до теперішнього часу проходить в медичному закладі лікування з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, перелом кісток носа, гемо- сінус, постравматична нейропатія окорухового нерва справа. Закрита травма живота, розрив правої частки печінки, гемоперітонеум, перелом гомілки правої стегнової кістки, забугристість правої в/гомілкової кістки. Окрім цього, захисник зауважує, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які просили визначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за встановлених судом обставин та кваліфікація його дій прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких необережних, а також та особу обвинуваченого, який раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимий, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на момент вчинення злочину був офіційно працевлаштований, має на утриманні дружину та трьох малолітніх дітей, продовжує лікування у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП травмами.

В якості обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, а в якості таких, що в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують, - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 основне та додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі, за умови призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, колегія суддів погоджується.

Ті обставини, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення спричинило тяжкі наслідки, хоча і мають місце, проте не є підставою для призначення обвинуваченому основного покарання на більш тривалий строк, як і відомості про вчинення останнім кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений щиро розкаявся та відшкодував потерпілим завдані кримінальним правопорушенням матеріальні та моральні збитки. Разом із цим, ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох дітей, позитивно характеризується. Більш того, потерпілі під час судового розгляду не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Окрім цього, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував на військовій службі, під час проходження якої отримав поранення, наслідки якого лікує і дотепер. При цьому, останній є учасником бойових дій та має інвалідність 3 групи, встановлену строком до 10 листопада 2026 року.

На переконання колегії суддів, наведені обставини у сукупності свідчать про можливість виправлення обвинуваченого за умови призначення основного покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Що стосується щирого каяття ОСОБА_7 , яке на думку прокурора є уявним, то воно об`єктивно враховано судом при призначенні покарання, як таке, що повністю узгоджується з вчиненими обвинуваченим діями, спрямованими на відшкодування потерпілим збитків. На користь цих обставин вказує також й те, що обвинувачений погодився з вироком суду та з апеляційною скаргою до суду не звернувся.

Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3