ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2787/23 Номер провадження 11-кп/814/1085/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000581 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий,

визнаний винуватим та засуджений за ст.126-1 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, порушуючи вимоги ст.28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршенні якості її життя.

Зокрема, згідно з постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2023 року, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КпАП України, за фактом вчинення психологічного насильства 13 та 19 вересня 2023 року відносно ОСОБА_10 .

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить застосувати положення ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

При цьому зазначає, що ОСОБА_8 вчинив нетяжкий злочин, визнав вину, щиро розкаявся та примирився з потерпілою.

Зауважує, що ОСОБА_10 висловлювала позицію щодо призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, місцевий суд, всупереч приписам ст.374 КПК України, допустив невиправдане його спрощення, не вказав час та місце вчинення правопорушення, а також не зазначив окремі епізоди домашнього насильства від 23, 24 та 25 вересня 2023 року, що були інкриміновані обвинуваченому.

Наголошує, що зазначене судом за змістом вироку щире каяття як «умовне» не відповідає формулюванню, що визначене законом України про кримінальну відповідальність.

Вказує що ОСОБА_8 під час судового розгляду дійсно зазначив, що розкаявся у вчиненому, проте його поведінка, відсутність внутрішніх переживань з приводу того, що сталось, не свідчить про бажання виправити наслідки злочину.

Наголошує, що судом не враховано вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що зазначено в обвинувальному акті, та не вказано мотивів щодо необхідності виключення цієї ознаки.

Вказує, що всупереч приписам ч.4 ст.67 КК України, залишивши поза увагою те, що кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, є вчинення психологічного насильства стосовно особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, місцевий суд повторно зазначив цю ознаку в обставинах, що обтяжують покарання, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до ст.374 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.15 постанови №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Колегія суддів звертає увагу, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Всупереч наведеним вимогам закону, місцевий суд у мотивувальній частині вироку лише вказав, що обвинувачений систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_10 та визнавався винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КпАП України.

При цьому суд не встановив ні місце, ні час, ні спосіб вчинення злочину та не виклав формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, з наведенням фактичних обставин з усіма елементами складу кримінального правопорушення, що давало б можливість зіставити їх з визначеною правовою кваліфікацією за ст.126-1 КК України.

Більше того, суд залишив поза увагою приписи ч.1 ст.337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, і взагалі не дав оцінки діям ОСОБА_8 за епізодами інкримінованих дій від 23, 24 та 25 вересня 2023 року, а також тій обставині, що він обвинувачувався у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, про що вказано у обвинувальному акті.

Слушними є і доводи прокурора про неправильне встановлення судом обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину неодноразово, повторно, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Так, вчинення злочину особою систематично та щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, передбачено законодавцем у диспозиції статті 126-1 КК України і зазначено в юридичному формулюванні обвинувачення, а тому не може бути враховано судом як обставина, що обтяжує покарання.

Про це наголошує і Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Також, як обґрунтовано звертає увагу прокурор, щире каяття не може бути умовним, як зазначив у мотивувальній частині вироку місцевий суд.

Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Однак, суд не навів належних мотивів, які б підтверджували щирий жаль ОСОБА_8 з приводу вчиненого, осуд своєї поведінки, намагання виправити наслідки та готовність нести покарання.

За таких обставин, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, сама по собі позиція потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, не може бути безумовною підставою для застосування приписів ст.75 КК України, про що порушує питання захисник в апеляційній скарзі.

Оскільки наведені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, які неможливо виправити судом апеляційної інстанції, згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України вирок суду підлягає до скасування з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону, перевірити доводи апеляційних скарг захисника і прокурора та у разі, якщо під час нового розгляду в суді першої інстанції винуватість особи у його вчиненні буде доведено в установленому законом порядку, вирішити питання щодо передбаченої кримінальним законом відповідальності.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити.

Скасувати вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 і призначити новий розгляд кримінального провадження №0000581 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4