Справа № 199/451/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська у склад (далі скорочено Суд):

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

07.04.2025 до Суду надійшло клопотання ОСОБА_4 , яке сформовано в системі «Електронний суд» 06.04.2025, про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що (мовою оригінала) «військова частина НОМЕР_1 звертається до суду з клопотанням про негайне зняття арешту зі стрілецької зброї - автомата Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, яка була вилучена у якості речового доказу у зв`язку з кримінальним провадженням №0000351 (запис у ЄО №5019 від 19.07.2024), порушеним за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 .

Зазначений автомат АК-74 є офіційно зареєстрованим зразком стрілецької зброї, що перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України. Він був прийнятий на облік у встановленому порядку та знаходився у штатному розподілі озброєння частини.

19 липня 2024 року в районі тимчасового розташування підрозділу (поблизу н.п. Новоолександрівка) було виявлено тіло військовослужбовця ОСОБА_5 з ознаками самогубства, вчиненим зі штатної зброї. Відповідно до процедури, зброя була вилучена для проведення слідчих дій.

За результатами розслідування, слідчим відділом поліції було прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження 30 вересня 2024 року у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 1 ст. 115 КК України). Дане рішення було підтверджене судом 10 лютого 2025 року.

Оскільки кримінальне провадження остаточно закрите, а зброя не має жодного доказового значення для подальшого провадження, її подальше утримання під арештом є безпідставним.

Кожна одиниця стрілецької зброї є критично важливим елементом озброєння військового підрозділу. Її відсутність у строю: знижує боєздатність підрозділу; порушує систему взаємозамінності озброєння; створює загрозу невиконання бойових завдань; зброя є об`єктом спеціального обліку та підлягає суворій звітності. Її тривале зберігання поза частиною: порушує встановлений порядок обліку озброєння; ускладнює проведення планових перевірок; створює ризики порушення безпеки зберігання.

Відповідно до ст. 284 КПК України, після закриття кримінального провадження усі речові докази, що не мають значення для інших проваджень, підлягають поверненню.

З урахуванням вищесказаного, ОСОБА_4 просить суд: скасувати арешт зі стрілецької зброї (АК-74 № НОМЕР_2 , 1990 р.в.); обов`язати органи слідства негайно повернути зброю до військової частини НОМЕР_1 ; видати відповідну постанову про зняття арешту».

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши обставини, підстави, викладенні на обґрунтування вимог, Суд, розглядаючи клопотання в межах обставин, вимог та підстав, викладених в клопотанні, приходить до наступного висновку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи неупередженим судом.

Частиною 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

07.04.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 , яке сформовано в системі «Електронний суд» 06.04.2025, про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 .

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_4 надіслав до суду копію довіреності командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 № 691/176 від 04 січня 2025 року, якою він, офіцер юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , уповноважений на здійснення представництва інтересів командира військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_4 підставою для арешту майна - автомата Калашникова АК-74 №6876004, 1990 року випуску, було необхідність його збереження як речового доказу, що передбачено п).1 ч.2 ст.170 КПК України.

Частиною третьою ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частина перша ст. 98 КПК України вказує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1 та 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вимогу статті 22 КПК України, на думку Суду, заявником ОСОБА_4 в судовому засіданні не доведено відповідність майна, на яке накладено арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки суду не надано для дослідження та оцінку обґрунтованості вимоги заявника, а саме:

- відповідну постанову слідчого про визнання речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні автомата Калашникова АК-74 №6876004, 1990 року випуску;

- ухвалу слідчого судді про арешт майна - автомата Калашникова АК-74 №6876004, 1990 року випуску;

- рішення про закриття 30 вересня 2024 року кримінального провадження №0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 1 ст. 115 КК України), на яке заявник посилається у своєму клопотанні до суду про скасування арешту майна.

При цьому, заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні на питання головуючого судді відповів, що він не подає інші документи на підтвердження обставин, викладених в його клопотанні, крім клопотання про скасування арешту майна та довіреності командира військової частини.

У зв`язку з викладеним Суд наголошує, що Суд не може самостійно перебирати на себе функції сторони судового провадження, позбавлений права самостійно відшукувати докази на підтвердження або спростування обґрунтування, які викладені в клопотанні, оскільки протилежне позбавляє Суд (слідчого судді тощо) статусу незалежного органу правосуддя.

Крім того, враховуючи інформацію заявника у клопотанні, що досудове розслідування завершено 30 вересня 2024 року шляхом прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 1 ст. 115 КК України), Суд звертає увагу, що відповідно припису ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Але, як слідує з змісту клопотання ОСОБА_4 , одночасно з винесенням рішення про закриття кримінального провадження 0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 1 ст. 115 КК України),прокурором не було виконано припис ч. 3 ст. 174 КПК України, тобто, скасування арешту майна, вказаного автомату Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 , 1990 року випуску.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином КПК України визначено, що питання щодо скасування арешту слідчим суддею розглядається лише під час досудового розслідування, а суддею/судом під час судового провадження, з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 статті 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Формами закінчення досудового розслідування є: закриття кримінального провадження; звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом; клопотанням про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру.

Як слідує з змісту клопотання ОСОБА_4 , було прийнято рішення про закриття кримінального провадження 0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю складу злочину (ч. 1 ст. 115 КК України),що, на думку Суду, виключає на теперішній час можливість скасування слідчим суддею арешту у вказаному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування завершено слідчим постановою про закриття кримінального провадження, будь-яке судове рішення, яким закінчився судовий розгляд вказаного кримінального провадження, відсутнє, а норма права - ст. 174 КПК України є імперативною нормою права в частині стадії скасування арешту майна: слідчим суддею - під час досудового розслідування; або судовим рішенням, яким закінчився судовий розгляд кримінального провадження.

Тобто, ст. 174 КПК України містить категоричні приписи щодо стадії розгляду клопотання (заяви тощо) про скасування арешту майна, що безпосередньо визначають поведінку суб`єктів, не дозволяють відхилятися від них і не можуть бути замінені за рішенням (домовленістю) цих суб`єктів іншими.

З огляду на викладене, клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 174, 369- 372 КПК України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволені клопотання, яке сформовано в системі «Електронний суд» 06.04.2025, про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000352, порушеного за фактом самогубства військовослужбовця ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

10.04.2025