Провадження № 1-кс/686/245/25
16 січня 2025 року м. Хмельницький
13 листопада 2024 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 .
Вказує, що слідчим проведено всі необхідні слідчі дії з арештованим майном та потреба в арешті транспортного засобу відпала.
У зв`язку із цим просить скасувати арешт на зазначене майно.
Прокурор в письмовому запереченні заперечив проти клопотання з підстав, що на даний час триває досудове розслідування та не всі слідчі дії з арештованим майном проведені.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно не підлягає задоволенню із наступних підстав.
13 листопада 2024 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 .
Правовою підставою для накладення арешту на вказане майно стала необхідність збереження його як речового доказу.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із викладеного, КПК України пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна лише у випадку доведення ініціатором клопотанням того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, із долученням відповідних доказів на підтвердження свого клопотання та доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження.
На думку судді, потреба у арешті указаного майна, а також мета, у зв`язку з якою було накладено арешт не відпала, оскільки провадження у справі не закінчено та усі слідчі та процесуальні дії із вилученим майном в межах кримінального провадження не проведені, а тому підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.
За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.174 КПК України, слідча суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1