Провадження № 1-в/243/66/2025
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 28.04.2021 Солом`янським районним судом м. Києва за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку. На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що вироком Солом`янським районним судом м. Києва від 28.04.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, але до теперішнього часу вирок виконано не було. 22.02.2022 з Солом`янського районного суду м. Києва до відділу № 12 надійшли на виконання розпорядження та копія вироку суду відносно ОСОБА_5 . Цього ж дня засудженого було поставлено на облік та викликано до уповноваженого органу з питань пробації. Засуджений ОСОБА_5 за викликами на 02.03.2022 та 10.03.2022 до відділу № 12 не з`явився, на зв`язок не вийшов. Причини неявки невідомі. 28.07.2022 співробітником відділу № 12 при перевірці місця проживання засудженого, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 разом зі своєю родиною виїхали з міста в кінці лютого чи на початку березня 2022. Встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не виявилось можливим.

Посилаючись на положення ст.80 КК України та зазначаючи, що засуджений від відбування покарання не ухилявся, нових кримінальних правопорушень не вчинив, заявник просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник заявника - відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав заяву про розгляд справи без його участі, за змістом якого просив подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання, осіб які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з положеннями статті 80 КК особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Зазначена норма кримінального процесуального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. ККС ВС неодноразово зазначав, що правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання (постанова від 20.10.2021 у справі № 487/3326/15-к).

З матеріалів справи вбачається, що вироком Солом`янським районним судом м. Києва від 28.04.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 10.01.2022.

Застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. Проте ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, а саме лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що факт ухилення ОСОБА_5 від виконання покарання, призначеного за вироком суду від 28.04.2021 встановлено не було, а тому підстави для зупинення перебігу строку виконання зазначеного вироку відсутні. З урахуванням наведеного, оскільки з дня набрання вироком законної сили минуло більше двох років, клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2021, на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Повний текст ухвали проголошений 19.03.2025 о 15-35 год.

Суддя ОСОБА_1