Справа № 755/5157/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001691 від 10 грудня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, без постійного місця проживання та реєстрації (на даний час проживає в укритті за адресою: АДРЕСА_1 ), раніше судимого:

03 грудня 2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 03 грудня 2024 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час 10 грудня 2024 року, але не пізніше 10 години 30 хвилин, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон (фенадон).

У подальшому ОСОБА_3 , незаконно придбаний ним наркотичний засіб, у вигляді порошкоподібної речовини білого кольору, що знаходилась в прозорому зіп-пакеті, помістив до лівої кишені рукава своєї куртки, таким чином останній незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон (фенадон), без мети збуту.

У той же день, 10 грудня 2024 близько 12 години 19 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 9Г, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , який добровільно повідомив, що зберігає при собі прозорий поліетиленові зіп-пакети в середині якого, порошкоподібна речовина білого кольору, а саме метадон (фенадон).

У подальшому 10 грудня 2024 у період часу з 12 години 58 хвилин по 13 годину 05 хвилин за адресою м. Київ, вул. Пантелеймона Куліша, 9 Г, співробітниками поліції, проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено з лівої кишені рукава куртки, в яку останній був одягнений, згорток, обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходився поліетиленовий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб - метадон (фенадон).

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-24/72524-НЗПРАП від 12 грудня 2024 року: «Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено-метадон (фенадон).

Маса метадону (фенадону)у речовині становить 0,037 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» "Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено" в "Таблиці ІІ", є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу метадон (фенадон), у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 г.»

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та показав суду, що зранку 10 грудня 2024 року він, перебуваючи неподалік від платформі міської електрички на станції «Микільська Слобідка», знайшов зіп-пакет з порошкоподібною речовиною. Він вживав наркотичні речовини, тому зрозумів, що там знаходиться метадон. Розуміючи, що вчиняє незаконні дії, він поклав знайдений ним наркотичний засіб до кишені куртки, у яку був одягнутий, для того, щоб вжити, мети збуту у нього не було. Згодом, він перейшов через платформу на іншу сторону від залізничних колій, і коли йшов по дорозі, то його зупинили працівники поліції. Їх увагу привернув його рюкзак. У цьому рюкзаку було багато різних інструментів. У той час, коли працівники поліції оглядали інструменти, то у нього з кишені рукава куртки випав пакетик, це побачили працівники поліції. Він чесно відповів, що це метадон. Під час обшуку у нього вилучили цей зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Він розкаюється у вчиненому, він ходить на відмітки по попередньому вироку, тому просить суд не позбавляти його волі, а надати можливість відмічатися і за цим вироком.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, не працює, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, немає постійного місця реєстрації та проживання, від його дій не настало тяжких наслідків, вчинив кримінальне правопорушення під час відбуття покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва 03 грудня 2024 року.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 - судом визнано щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - органом досудового розслідування не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд враховує положення ч.1 ст.69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (…) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021)

Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Відповідно до вимог п. 1 а-1) ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають 2 дні пробаційного нагляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2024 року, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 та ст. 72 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 КК України, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням,(….).

З урахуванням вищенаведеного, підстави для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України - відсутні.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про його обрання прокурор не заявляв.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні відсутній, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: поліетиленовий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,037 г (який після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету № 0005646 експертної служби з наліпкою КНДЕКЦ МВС), який відповідно до квитанції № 023211, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-24/72524-НЗПРАП від 12 грудня 2024 року у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1