Справа № 456/2437/22
Провадження № 1-кп/456/70/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменуваннякримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 22.07.2022 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, депутатом не являється, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема востаннє засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим відносно нього 22.07.2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України із призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, покарання не відбуте, судимість у встановленому порядку не погашена,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 4 ст. 186 КК України;

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

21.07.2022, близько 14:00 години, ОСОБА_3 знаходився разом із потерпілим ОСОБА_6 на березі озера поблизу вул. О.Теліги міста Стрия, Львівської області, з яким розпивав алкогольні напої, де між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт.

Надалі, після завершення вищевказаного конфлікту, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, побачив у руці потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон, та при цьому у нього виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Тоді, ОСОБА_3 реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито викрав, шляхом ривка з руки потерпілогомобільний телефон марки «HUAWEI», модель PRA-LX1 (P9 Lite ), чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ,вартістю 728 гривень, з сім карткою мобільного оператора «Lifecell»№ НОМЕР_2 , вартістю 50 гривень, загальною вартістю 778 гривень, та з метою утримання викраденого майна застосовував насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме наніс декілька ударів ногами в область грудей ОСОБА_6 , чим завдав фізичного болю, і не спричинив тілесних ушкоджень. Надалі, ОСОБА_3 втік з місця події, ігноруючи вимоги потерпілого повернути викраде майно, та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 , завдано матеріальну шкоду на загальну суму 778 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

23 грудня 2024 року між прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за наявності письмової згоди потерпілого, та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника, в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч. 4 ст. 186 КК України, який в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

В судовому засіданні сторони просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому визначену в угоді міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є тяжким. Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого обвинуваченим правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

При призначенні покарання, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням, яке передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, воно відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 23.04.2020 (справа № 566/1387/18), якщо санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України визначено тільки максимальну межу покарання, то мінімальною є та нижча його межа, що встановлена в нормах Загальної частини Кримінального кодексу України для відповідного виду покарання, а стосовно неповнолітніх мінімальний розмір покарання призначається із врахуванням особливостей, передбачених статтями 99-102 цього Кодексу.

Якщо ж санкцією статті визначено мінімальну та максимальну межі покарання, то суд може призначити особі (як повнолітній так і неповнолітній) покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, тільки застосувавши положення ст. 69 КК України, за наявності для цього правових підстав.

Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021, положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м?яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України: істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Закон України про кримінальну відповідальність передбачає можливість застосування положень ст. 69 КК України, що також визначено законодавцем у ст. 65 КК України, яка регулює загальні засади призначення покарання, при наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням даних про особу винного.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому, неодноразово вибачався у потерпілого.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своєї рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини КК України.

Таким чином, оскільки укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам цього закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконуються, узгоджена міра покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 23.12.2024 та призначити узгоджене покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно положень ст. 124 КПК України, на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід тримання під вартою - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 грудня 2024 року між прокурором Стрийської окружної прокуратори Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 липня 2022 року за №0000452.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (років) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком, ухваленим Стрийським міськрайонним судом Львівської області 22.07.2021 року у справі за єдиним унікальним номером 456/429/21 та номером провадження 1-кп/456/301/2021 про обвинувачення ОСОБА_3 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, котрий набрав законної сили 06.07.2022 року, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, й за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляуді позбавлення волі на строк 5 (років) років 6 (шість) місяців.

Засудженому ОСОБА_3 залишити раніше застосований щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» Міністерства юстиції України до вступу даного вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 11.08.2022 року, тобто з часу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» Міністерства юстиції України.

Арешт, накладений на визнаний у даному кримінальному провадженні на речовий доказ мобільний телефон марки HUAWEI моделі PRA-LX1 (P9 Lite) чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.07.2022 року у справі за єдиним унікальним номером 456/2357/22 та номером провадження 1-кс/456/677/2022, - скасувати.

Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом мобільний телефон марки HUAWEI моделі PRA-LX1 (P9 Lite) чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-22/13342-ТВ від 08.08.2022року, які складають 943(дев`ятсот сорок три) грн. 90 коп..

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_3 та прокурорці Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , а потерпіломуОСОБА_6 , - на його відповідне прохання про це.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області особами, визначеними статтею 393 КПК України, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1