Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5130/23
Провадження №1-кп/523/554/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2025 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Скадовської окружної прокуратури

Херсонської обласної ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадження за №0000272 від 29.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, раніше не судимого, який перебуває у розшуку.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України,-

Встановив:

Спеціальним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи громадянином України та достовірно обізнаним, що на території України введений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з повномасштабною військовою агресію Російської Федерації проти України, яка є суверенною та незалежною державою відповідно діючих законодавчих, серед іншого міжнародно- правових актів, фактично проживаючи у місті Нова Каховка Херсонської області, за особистих ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт захоплення більшої частини території Херсонської області збройними формуваннями російської федерації, на початку травня 2022 року, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації на тимчасово окупованій території Херсонської області, маючи проросійські погляди, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців збройних формувань та представників спецслужб російської федерації у місті Нова Каховка Херсонської області та добровільно зайняв посаду «временно исполняющий обязанности полицейского комендатского взвода», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Нова Каховка Херсонської області правоохоронному органі так званий «Новокаховский городской отдел полиции», який знаходився за адресою: м. Нова Каховка, пр. Дніпровський, 24, тобто перебуваючи на займаній посаді своїми діями сприяв встановленню та функціонуванню правоохоронної системи держави-агресора на території м. Нова Каховка Херсонської області.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України здійснювався за відсутності обвинуваченого на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2023 року про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з оголошенням розшуку особи на підставі постанови слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області від 2.03.2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

З метою дотримання прав обвинуваченого на захист та доступу до правосуддя ОСОБА_8 про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.297-1, 323 ч.3 КПК України шляхом публікації змісту повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора згідно до положень ст.297-5 ч.1 цього Кодексу. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочате кримінальне провадження, складене повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у зв`язку з чим особа не була допитана судом в якості обвинуваченого по суті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи відсутність обвинуваченого ОСОБА_8 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило, приймаючи до уваги особливості розгляду кримінального провадження, захисник ОСОБА_6 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області відповідно доручення за №015-003959ч від 2.10.2023 року та участь якого відповідно положень ст.323 ч.3 КПК України у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою, зазначив, що не мав можливості зв`язатися зі своїм підзахисним та з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення, вважаючи за можливе здійснення спеціального судового провадження, разом з цим не вбачаючи необхідності щодо колегіального розгляду кримінального провадження.

Водночас, будучи обізнаним з матеріалами кримінального провадження здійснення спеціального досудового розслідування, в захист інтересів ОСОБА_8 зауважив, що не знаючи позицію підзахисного, не можливо однозначно висловитися щодо визнання чи невизнання вини, на погляд захисту вина підзахисного не доведена матеріалами кримінального провадження, обвинувачений не був допитаний, не відомо, чи це був змушений крок чи добровільне заняття посади.

Аналогічну позицію висловив захисник ОСОБА_7 , залученого для захисту інтересів ОСОБА_8 на підставі доручення центру для надання безоплатної вторинної правової допомоги за №002-150002536 від 8.05.2024 року, який належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні за стандартом поза розумним сумнівом, посилаючись на те, що добровільність зайняття обвинуваченим ОСОБА_8 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території не доведена під час судового розгляду, на думку захисту жоден свідок не підтвердив факт саме добровільності зайняття обвинуваченим посади, файлові тексти, які були вилучені ніким не підписані, інтерв`ю, яке було предметом дослідження у судовому засіданні триває 10 секунд, та залишається не зрозумілим чи добровільно надане, чи ОСОБА_8 діяв під примусом, тобто докази є непрямими, обвинувачений не був допитаним та не надавав пояснень щодо мотивів зайняття посади в незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території, за викладених обставин, вважав не можливим зробити однозначний висновок щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за кваліфікацією, визначеною стороною обвинувачення.

За змістом ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч.2, 6 ст.22 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані ,отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Не зважаючи на позицію сторони захисту, винність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1-ч.7 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними стороною обвинувачення та долученими до обвинувального акту, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Як встановлено, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України за №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій громад, на яких ведуться бойові дії або які перебувають в тимчасово окупованих Російською Федерацією» Херсонську міську територіальну громаду, до юрисдикції якої входить м. Нова Каховка, включено до переліку територій, які перебувають в тимчасовій окупації, з 1.03.2022 року по 11.11.2022р.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що до окупації російською федерацією м.Каховка та до теперішнього часу займає посаду дільничного відділення №1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області. 24.02.2022 року була отримана команда щодо евакуації з м. Каховка, так як російські війська наступали на м. Нова Каховка. Через обставин, які від нього не залежали, він не зміг одразу виїхати, разом з товаришами деякий час залишився в окупації, 11.05.2022 року був затриманий працівниками окупаційної влади біля приміщення поліції, після чого був етапований працівниками ФСБ до Новокаховського відділу поліції, де його примусово удержували 10-11 днів. У даному відділку поліції на той час функції конвоїра ІТТ виконував ОСОБА_8 , який співпрацював з окупантами російської федерації, був одягнутий у чорну форму охорони, з одного боку на його рукаві були шеврони прапору Російської Федерації, мав при собі зброю, гумовий кийок. Коли він знаходився в камері, безпосередньо ОСОБА_8 виводив його на так звану ранкову прогулянку, декілька разів конвоював на другий поверх відділення, де його допитували працівники ФСБ, 13 числа було побиття усіх, хто утримувався в камерах, всіх вивели в коридор, серед інших хто бив, був і ОСОБА_8 . Потім, вже перебуваючи на підконтрольній території, йому були пред`явлені фотокартки тих осіб, які працювали на російську федерацію, за якими він без сумнівів впізнав ОСОБА_8 , так як добре його запам`ятав за рисами обличчя, пізніше з джерел Інтернету бачив його інтерв`ю, знав його прізвище.

У ході судового засідання після надання ОСОБА_10 для огляду протоколу пред`явлення особи для впізнання, свідок впевнено підтвердив особу ОСОБА_8 , який здійснював його конвоювання, вказуючи, що ОСОБА_8 виглядав як особа, яка добровільно перейшла на бік окупантів, пригніченим він не був. Після звільнення більше ОСОБА_8 не бачив.

Допитана у судовому засіданні в режимі відео конференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» свідок ОСОБА_11 показала, що у період часу з 23.06.2022 року по 12.09.2022р. працювала у незаконно створеному правоохоронному органі Головного управління Міністерства внутрішніх справ Херсонської області. З 23.06.2022 року по 19.07.2022р. займала посаду начальника кадрового забезпечення експертно-криміналістичного центру ГУМВС Херсонської області у незаконно створеному російською федерацію органі. Під час проведення обшуку за її місцем мешкання був виявлений флеш-носій та ноутбук, в яких містилися Накази про призначення на посади всіх працівників, знаходилися диски зі списком особистого складу, які відповідали тим Наказам, які формували інші працівники кадрового забезпечення, до неї інформація надходила в електронному виді у «вордовському» форматі ніким не підписана, яку вона тільки перевіряла на правильність оформлення, особисто Накази не виготовляла, вони зберігалися у неї, так як займала посаду керівника кадрів. Стосовно ОСОБА_8 пояснила, що особисто з ним не знайома, під час досудового розслідування відносно нього та всіх інших добровільно надала всю інформацію СБУ, викривальні покази щодо його співпраці з окупаційною владою та працевлаштування в незаконному створеному правоохоронному органі, яку саме ОСОБА_8 займав посаду не пам`ятає, лише може сказати, що він був прийнятий в систему МВС, до якої входив також експертний криміналістичний центр, стверджуючи, що у ході досудового розслідування ОСОБА_8 не оговорювала.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відео конференції свідок ОСОБА_12 показав, що з початку захоплення російськими військовими частини території Херсонської області до червня 2022 року знаходився в окупації у м. Нова Каховка, до вторгнення працював оперативним уповноваженим карного розшуку у м. Каховка та у м. Херсон, з ОСОБА_8 знайомий, так як останній працював в охоронній структурі у м. Нова Каховка. З березня 2022 року ОСОБА_8 співпрацював з окупаційною владою, займав посаду заступника начальника ізолятору тимчасового утримання (ІТТ) у м. Нова Каховка у створеному російською федерацію органу Новокаховської поліції, вказуючи, що особисто бачив ОСОБА_8 на ринку «Сокіл» в чорній тактичній формі з розпізнавальними знаками у виді російського прапору на рукаві, коли він разом з іншими ходили у місті, представлялися, що поліція. Безпосередньо ОСОБА_8 до нього підходив, звертався, щоб поговорив зі своїми стосовно співпраці, на що він відповів, що до окупаційної влади не має ніякого відношення, це було у квітні початок травня 2022 року, в загалом пересікався з ОСОБА_8 2-3 рази при його пересуванні пішки, один раз проїжджали на автомобілі, і всі рази він був у чорній формі з шевронами російської федерації, додатково зазначаючи, що після розмов працювати на окупаційну владу, переїхав з окупованої території, більше з ОСОБА_8 не зустрічався, але інші люди його також бачили, розповідали, що перейшов на бік окупантів, не було видно, що він діяв під примусом, навпаки добре почувався. Дані обставини йому відомі зі слів знайомих.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 16.06.2022 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №2 впізнав ОСОБА_8 , як особу яка працювала в незаконно створеному російською федерацією органу поліції на окупованій території м. Нова Каховка Херсонської області, який виконував функції конвойного та особисто здійснював супровід ОСОБА_10 до кабінетів представників ФСБ, де відносно нього здійснювали заходи впливу.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 20.06.2022 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №2 впізнав ОСОБА_8 , як особу яка працювала в незаконно створеному російською федерацією органу поліції на окупованій території м. Нова Каховка Херсонської області, який здійснював спостерігання на ринку «Сокіл», розташованому у м. Нова Каховка, будучи одягнутим у темну тактичну форму з шевроном у виді прапору російської федерації на правій руці, як представник окупаційної влади.

- Протоколом огляду від 9.12.2022 року приміщення адміністративної будівлі Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, розташованому по вул. Маяковського, буд. 10 у м. Херсон, в ході якого були вилучені документи на 35 аркушах щодо особового складу органів поліції російської федерації, які під час тимчасової окупації працювали на користь окупаційної влади. Інформація викладена у формі таблиці з зазначенням порядкового номеру запису, прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, посади, дати прийому, звання особи, у графі під номером «133» зазначений ОСОБА_8 , номер регістрації особистої справи 373, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , посада поліцейський комендантського взводу Новокаховського ГОП, дата прийому 14.06.2022р.

- Протоколом огляду предмету від 9.02.2023 року - диску CD-R марки «Axent», в якому містяться файли, серед іншого у папці під назвою «» фотозображення під назвами «Фотографія Насєдкіна №1», «Фотографія Насєдкіна №2», «Фотографія Насєдкіна №3», «Фотографія Насєдкіна №4».

- Протоколом огляду відео запису від 21.06.2022 року, відтвореного у судовому засіданні, де міститься інтерв`ю ОСОБА_8 , датованого 5.06.2022р. на телеканалі «Вести Крым», під час якого ОСОБА_8 говорить, що захотілося охороняти місто від приступності, охороняти правопорядок у рідному місті.

- Висновком портретної експертизи за №СЕ-19/108-23/2378-ФП від 24.02.2023 року, відповідно якому на зображенні особи, яке отримане із файлу з назвою «События недели» 5.06.2022 року, що містить відеозапис та на зображеннях особи ОСОБА_8 , які містяться у файлах «Фотографія Насєдкіна №1», «Фотографія Насєдкіна №2», «Фотографія Насєдкіна №3», «Фотографія Насєдкіна №4», за сукупності загальних рис вірогідно зображена одна й та сама особа.

- Постановою слідчого в ОВС УСБУ в Херсонській області від 2.03.2023 року про оголошення розшуку ОСОБА_8

- Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва за №490/1608/23 від 9.03.2023 року, на підставі клопотання слідчого, яке розглянуте за участю захисника, відповідно якої наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000272 від 29.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

Крім цього, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991р. схвалений «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970р. «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статуту ООН.

Проте, 24.02.2022 року о 5:00 годині президент РФ оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та збройними силами РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України на території України був оголошений воєнний стан.

Разом з цим, поза увагою суду не залишилися досліджені документи, а саме Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000272 від 29.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України; постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 29.07.2022 року, постанови про призначення групи прокурорів, Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатніми, вважаючи за можливе обмежитись дослідженими доказами.

Захисник ОСОБА_7 не наполягав на дослідженні інших доказів в рамках пред`явленого обвинувачення, тому приймаючи до уваги думку учасників процесу, суд дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , визначених а реєстрі матеріалів досудового розслідування, не проводив, у зв`язку з неможливістю забезпечення їх допиту за суб`єктивних та об`єктивних причин.

Положеннями ст.337 ч.1 КПК України регламентовано, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вивчивши надані стороною обвинувачення матеріали, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що викладені в сукупності обставини спростовують позицію сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого, оскільки дослідженими письмовими доказами за наявності отриманої досудовим слідством інформації достеменно доведено, що ОСОБА_8 , будучи громадянином України, виходячи з невимушеності його поведінки, свідомо та добровільно, без будь-якого примусу щодо нього, займав посаду поліцейського комендантського взводу в незаконно створеному російською федерацією органу поліції на окупованій території м. Нова Каховка Херсонської області, спрямовано виконував покладені на нього функції на підтримку окупаційної влади держави-агресора, тим самим сприяючи діяльності незаконно створеного окупаційною владою правоохоронного органу на тимчасово окупованій території, що є беззаперечними складниками інкримінованого йому злочину та свідченням усвідомлення ОСОБА_8 факту окупації, агресії з боку російської федерації, цілковитої добровільності його дій, що також підтверджується показами свідків, допитаних у судовому засіданні

Усі перераховані джерела інформації суд оцінює за правилами документа ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Кожний допитаний у судовому засіданні свідок підтвердив факт саме добровільності зайняття обвинуваченим ОСОБА_8 посади поліцейського комендантського взводу, покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Сукупність показань свідків у співставленні з наявними у справі письмовими доказами є цілком змістовними та дозволяють скласти цілісний сюжет реконструйованої ними події. Підстав для під дання сумніву достовірності показань допитаних у судовому засіданні осіб судом не встановлено.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочині, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.ст.111-1 ч.7 КК України та його дії вірно кваліфіковані за ознаками, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та його вина доведена в повному обсязі.

За змістом ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, мотивацію, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, спосіб життя ОСОБА_8 , який як вбачається перебуває на окупованій території та добровільно займає посаду поліцейського незаконно створеного окупаційною владою російської федерації правоохоронного органу, сферу його діяльності, дані про особу обвинуваченого, те, що він оголошений у розшук у зв`язку з уникненням від кримінальної відповідальності, що підтверджується офіційними документами, долучених до матеріалів кримінального провадження.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 п.11 КК України, суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування здійснювалося залучення експертів для проведення портретної експертизи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у сумі 3775,60 гривень.

Також дослідженням письмових доказів встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, вилучених в ході обшуку приміщення адміністративної будівлі Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, розташованому по вул. Маяковського, буд.10 у м. Херсон, а саме документи на 35 аркушах формату А4 щодо особового складу органів поліції російської федерації, які під час тимчасової окупації працювали на користь окупаційної влади, відео запис проведення огляду від 9.12.2022 року, які долучені до матеріалів кримінального провадження за №0000557 від 19.12.2023р., які суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотиви вчиненого злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжкого відповідно вимог ст.12 КК України, суспільну небезпеку скоєного діяння, об`єктом якого є основи національної безпеки України, як вбачається ОСОБА_8 своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави; дані про особу обвинуваченого, який оголошений у розшук, його протиправні дії характеризують його як особу, позбавлену будь-яких моральних принципів й свідчать про ігнорування ним норм не тільки міжнародного права, а й норм людського співжиття; відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов до переконання про необхідність призначити обвинуваченому максимальної міри покарання у виді позбавлення волі, передбаченої санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, що у даному випадку є спів мірним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, що також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. Також суд при прийнятті рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст.55 КК України.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання як конфіскація майна, яке у даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом та відповідно положень ст.59 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст.59 ч.2 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Однак під час досудового розслідування не встановлене майно, що належить особисто обвинуваченому ОСОБА_8 , як такі відомості відсутні, приймаючи до уваги позицію прокурора, суд вважає за можливе не призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного ОСОБА_8 майна, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України та положеннями ст.59 ч.1 КК України, що є правом а не обов`язком суду.

Також суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва за №490/1608/23 (Пр.1-кс/490/2057/23) від 6.03.2023 року відносно ОСОБА_8 в порядку ч.6 ст.193 КПК України був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту затримання особи.

Положеннями 4 ст.197 КПК України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного взяття ОСОБА_8 під варту.

Керуючись ст.ст.197, 297, 323, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю на строк п`ятнадцять років, без конфіскації майна.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту затримання особи за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_8 та конвоювання його для відбування покарання у вигляді позбавлення волі доручити Управлінню служби безпеки України в Херсонській області, яке займалося розкриттям злочину.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання та реального взяття під варту для виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення ОСОБА_8 права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Речові докази, вилучених в ході обшуку приміщення адміністративної будівлі Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, розташованому по вул. Маяковського, буд.10 у м. Херсон, а саме документи на 35 аркушах формату А4 щодо особового складу органів поліції російської федерації, які під час тимчасової окупації працювали на користь окупаційної влади, відео запис проведення огляду від 9.12.2022 року, протокол огляду від 9.12.2022р., які долучені до матеріалів кримінального провадження за №0000557 від 19.12.2023р., - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати у загальній сумі 3775,6 гривень, пов`язаних із залученням експертів Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення судової портретної експертизи за №СЕ-19/108-23/2378-ФП від 24.02.2023р. під час досудового розслідування.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України.

Відповідно ст.400 ч.3 КПК України, якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених статтею 138 цього Кодексу, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.

Головуючий суддя: ОСОБА_1