Справа №766/1599/25
н/п 1-кп/766/3231/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про

закриття кримінального провадження

26.02.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005651 від 17.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0005651 від 17.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив, що клопотання просить задовольнити та розглянути у його відсутність.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань та заяв у зв`язку з розглядом клопотання не подавала.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У зв`язку з цим, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксація процесу технічними засобами не здійснюється.

Суд дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Як слідує з наданих документів та матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005651 від 17.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до Суворовського РВ надійшла заява ОСОБА_3 , 1947 року народження, про те, що в період часу з 08:30 до 17:20 16.10.2014 року невстановлена особа, шляхом підбору ключа до замків на вхідних дверях, проникла до приміщення квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала гроші у сумі 20000 гривень та 3900 доларів США.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: проведено дактилоскопічну експертизу, допитано потерпілу, допитано свідків.

З викладеного слідує, що фактично жодних слідчих дій, окрім отримання пояснень від потерпілої, допиту свідків, та проведення експертизи, як і відомостей про вжиття заходів до встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення матеріли кримінального провадження не містять.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

У свою чергу санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Відповідно до положень ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Враховуючи викладене та дату вчинення протиправних дій (16.10.2014), формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що фактично слідчі (розшукові) дії з моменту звернення потерпілої ОСОБА_3 з заявою про вчинене кримінальне правопорушення тривали 11 днів, що не може свідчити про ефективність такого розслідування.

Також судом встановлено, що після 28.10.2014 року не проведено жодних слідчих (розшукових) чи процесуальних дій для з`ясування всіх обставин, які підлягають доказуванню згідно з ст. 91 КПК України, та встановлення особи, причетної до вчинення злочину.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. Та ж обставина, що жодній особі не було пред`явлено підозру у вчинені кримінального правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених ст. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005651 від 17.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом7 (семи) днівз дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1