Справа № 944/595/24
Провадження №1-кп/944/818/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7

представника сектору ювінальної поліції - ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого 13.08.2023року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000899 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Новояворівськ Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 8-го класу Новояворівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №2, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 об 20год. 20хв. 12 серпня 2023 року, перебуваючи разом із неповнолітнім ОСОБА_10 неподалік продуктового магазину «Корона», за адресою: м.Новояворівськ вул.Ст. Бандери, буд. 26 Б, Яворівського району Львівської області, побачив, що в ОСОБА_10 із передньої кишені штанів випала банківська картка банку «Південний». Пересвідчившись, що ОСОБА_10 не помітив відсутності карти у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), враховуючи той факт, що пароль до банківської картки ОСОБА_10 йому був відомий. Обвинувачений достовірно знаючи про те, що в державі Україна введено та діє правовий режим воєнного стану, який Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 02.05.2023 № 3057-ІХ продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 год.30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає. Дочекався коли ОСОБА_10 піде, заволодів банківською карткою останнього. Після цього, ОСОБА_4 направився в банкомат «Райффайзен Банк», за адресою: м. Новояворівськ вул. Степана Бандери, 7 Яворівського району Львівської області, де здійснив зняття грошових коштів із викраденої банківської картки на суму 18500 грн. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 здійснив зняття готівки з викраденої банківської картки з банкомату «Банк Львів», який знаходиться поруч, за адресою: вул. Ст. Бандери, 7 м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області на суму 6000 грн., та зняття грошових коштів в банкоматі «Приват Банк», за адресою: Ст.Бандери, 2

м.Новояворівськ на суму 400 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 24900 грн.

Своїми діями неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що дійсно 20год. 20хв. 12 серпня 2023 року, таємно викрав банківську картку в ОСОБА_10 . В подальшому в банкоматах здійснив зняття грошових коштів із викраденої банківської картки 24 900 грн. Пароль до картки він підгледів, коли ОСОБА_10 знімав грошові кошти. Кошти йому були потрібні для ігор, купівлі їжі та інших розваг.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду клопотання про розгляд даної справи у його відсутності. При визначенні покарання покладаються на розсуд суду. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

З огляду на те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, а фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, доведена повністю, а його дії за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано вірно.

Згідно вимог ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину, та відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вчинення неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням наведеного неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, раніше не судимий, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у лікаря

психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, думку потерпілої сторони про відсутність претензій матеріального характеру, враховуючи досудову доповідь органу пробації, відповідно висновку якої можливе виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, рівень його розвитку, стан здоров`я, умови його проживання, виховання, звіт про неповнолітнього, пом"якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку та покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Формування життєвих навичок".

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 369, 371, 373-374 КПКУкраїни, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Формування життєвих навичок".

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, законному представнику, та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1