КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ "Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901", на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на майно у вигляді грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках:

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що розташований за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ;

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_3 ;

-ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_6 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_7 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 ;

-ПрАТ «Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901» () № НОМЕР_9 ;

які відкриті в Державному казначействі України (МФО 820172), що розташоване за адресою: вул. Бастіонна, 6, м. Київ.

-ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_10 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ,

які відкриті в АТ "ОКСI БАНК" (МФО 325990), що за адресою: вул. Газова, 17,

м. Львів.

-ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ;

- ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_17 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_18 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_19 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_8 , які відкриті в АБ "УКРГАЗБАНК" (МФО 320478), що за адресою: вул. Єреванська, 1, м. Київ.

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 ,

які відкриті в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (МФО 380805), що за адресою: вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А, м. Київ.

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , які відкриті в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (МФО 322313), що за адресою: вул. Антоновича, 127, м. Київ.

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () НОМЕР_24 , НОМЕР_24 , які відкриті в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПрАТ "Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових та поточних рахунках ПрАТ "Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901", постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині арешту вищевказаного майна.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановленою з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Як вказує апелянт, слідчим суддею не було враховано відсутність належної правової підстави для арешту зазначеного майна, а також того факту, що грошові кошти на банківських рахунках не підпадають під визначення речових доказів, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочину, а відтак не відповідають критеріям, визначених ст. 98 КПК України.

Крім того, на думку автора апеляційної скарги, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна був застосований незаконно, оскільки у кримінальному провадженні № 0001633 відсутня обґрунтована підозра, а у доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості щодо повідомлення про підозру будь-якій особі.

Окрім цього, адвокат наголошує, що слідчим суддею не було враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки такого арешту для третьої особи.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику та участі власника майна, а з повним текстом судового рішення адвокат ознайомився лише 14.11.2023 у Печерському районному суді м. Києва, то строк на апеляційне оскарження, в розумінні вимог ст. 395 КПК України, не пропущено.

В судове засідання учасники провадження не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Адвокат ОСОБА_5 направив на адресу апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає наявними підстави для здійснення апеляційного розгляду у відсутність не з`явившихся учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001633, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

23.10.2023 прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках:

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), що розташований за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ;

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_3 ;

-ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_6 ;

- ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_7 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 ;

- ПрАТ «Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901» () № НОМЕР_9 ;

які відкриті в Державному казначействі України (МФО 820172), що розташоване за адресою: вул. Бастіонна, 6, м. Київ.

- ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_10 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ,

які відкриті в АТ "ОКСI БАНК" (МФО 325990), що за адресою: вул. Газова, 17,

м. Львів.

-ТОВ «Екстім ЛТД» () № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 ;

- ТОВ «СУ-531» () № НОМЕР_17 ;

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () № НОМЕР_18 ;

-ТОВ «ТД Калуський бровар» () № НОМЕР_19 ;

-ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () № НОМЕР_8 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_8 , які відкриті в АБ "УКРГАЗБАНК" (МФО 320478), що за адресою: вул. Єреванська, 1, м. Київ.

- ТОВ «МС «Плюс бонус» () № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 ,

які відкриті в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" (МФО 380805), що за адресою: вул. Генерала Алмазова, буд. 4 А, м. Київ.

-ТОВ «НІКРОМ ТРЕЙД ГРУП» () НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , НОМЕР_23 , які відкриті в АТ «УКРЕКСІМБАНК» (МФО 322313), що за адресою: вул. Антоновича, 127, м. Київ.

- ТОВ «Меблева фабрика ІФ» () НОМЕР_24 , НОМЕР_24 , які відкриті в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2024 року клопотання сторони обвинувачення задоволено.

Згідно частини першої статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України з підстав того, що грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках не є матеріальними об`єктами, безпідставні, так як з огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, згідно п. 73 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163, надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Твердження адвоката про неможливість арешту майна у зв`язку із відсутністю повідомленої підозри в рамках даного кримінального провадження, також є необґрунтованими, оскільки з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Також при постановленні рішення колегією суддів враховано і позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 в частині арешту майна, накладеного на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках:

- ПрАТ «Спеціалізоване автомобільно-транспортне підприємство-0901» () № НОМЕР_9 ,відкриті в Державному казначействі України (МФО 820172), що розташоване за адресою: вул. Бастіонна, 6, м. Київ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/36/2025 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/47526/23-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_7

Доповідач: ОСОБА_1