Справа № 362/8328/24
Провадження № 1-кп/362/774/24
ВИРОК

Іменем України

12.12.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000074 від 11.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Калинівка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, дорожній працівник КП «Благоустрій», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 проживає в одному будинку разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто останні пов`язані між собою спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, перебувають у сімейних відносинах з 2022 року. Разом з цим, тривалий час ОСОБА_5 систематично вчиняє стосовно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, що виражається у висловлюванні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякувань, застосуванні фізичного та психологічного насильства, чим принижує її гідність, що призводить до психологічних страждань останньої. Так протягом 2024 року за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 було складено адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: ВАД № 201020 від 14.03.2024, ВАД № 201037 від 15.03.2024, ВАД № 583986 від 13.04.2024. За результатами розгляду Васильківським міськрайонним судом Київської області за вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності. Незважаючи на це, ОСОБА_5 продовжив вчинення умисних систематичних дій, направлених на вчинення домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_4 , та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.09.2024 близько 23:00 год(більш точного часу не вставлено) за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 висловлював на адресу ОСОБА_4 образи грубою нецензурною лайкою, залякування, чим вчинив психологічне насильство відносно останньої.

Внаслідок вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_5 у ОСОБА_4 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страху за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. Домашнє насильство з боку ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 призводить до психологічних страждань останньої.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

06.12.2024 у вказаному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 468-469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення, просив суд затвердити угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що особисто ініціювала укладення цієї угоди, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні наголосив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, угода є добровільною, відповідає інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України відноситься до нетяжкого злочину, що в силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні, а також суд установив, що угода у цьому кримінальному провадженні укладена за ініціативою потерпілої у відповідності до вимог ч. 1 ст. 469 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: свої права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпілий, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення укладена у відповідності до положень ч. 1 ст. 469 КПК України.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

На підставі наведеного, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, враховуючи особу винного, який без негативних характеристик за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, наявність обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття), відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає можливим відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 475 КПК України, затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-374, 393, 395, 468-469, 471, 473, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000074 від 11.09.2024, що була укладена 06.12.2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1