Справа №705/5974/24
1-в/705/542/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Києва, громадянином України, з середньою освітою, зареєстрованим та фактично проживаючим до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимим, який відбуває покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.06.2022, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

У С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, у якому просив не відмовляти.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки він відбув 2/3 строку покарання, працевлаштований каменотесом та за належне виконання своїх обов`язків, заохочувався правами начальника установи. Зазначив, що діючих стягнень не має, оскільки те, що було уже погашено, вважає, що став на шлях виправлення тому просить звільнити його умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений раніше неодноразово судимий, за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Відносно нього застосовувалися заохочувальні заходи, в тому числі він уже звільнявся умовно-достроково, але після цього на шлях виправлення не став, вчинив нові злочини та знову був засуджений. Не завжди характеризувався позитивно, а також за період відбування покарання мав 1 стягнення, хоча воно і дійсно погашене. Вважає, що існують обґрунтовані сумніви, що засуджений став на шлях виправлення. При розгляді комісією установи питання щодо доцільності направлення відносно засудженого клопотання про його умовно-дострокове звільнення, 17.10.2024 комісія вирішила направити на розгляд суду таке клопотання, але Уманською окружною прокуратурою при перевірці додержання комісією установи при розгляді питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, таке рішення було скасоване, у зв`язку із тим, що засуджений не довів своє виправлення, про що винесено відповідну вказівку. У зв`язку із зазначеним, враховуючи особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його поведінку за весь період відбування покарання, притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення порядку відбування покарання, просить суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Представник установи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.06.2022, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 01 серпня 2022 року відповідно до розпорядження Святошинського районного суду міста Києва від 04.08.2022.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 27.05.2022, кінець строку: 20.12.2025, не відбута частина покарання складає 01 рік 01 місяць 08 днів.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 з 23.09.2022 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За час відбування покарання характеризується позитивно, але допустив 1 порушення режиму відбування покарання.

Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні, працевлаштований на виробництві установи каменотесом, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 5 заохочень наданих правами начальника установи. Допустив одне порушення режиму відбування покарання, але стягнення знято. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Бере активну участь у програмах та заходах установи. Завжди виконує роботи із самообслуговування. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На міри виховного характеру реагує позитивно та завжди робить належні висновки.

Разом з тим, у вказаній характеристиці, представником установи зазначено про те, що засуджений ОСОБА_5 вчиняє дії пов`язані з погрозами та насильством, не робить висновків своїх минулих помилок, вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки є прийнятними, шкодує, що його знайшли працівники поліції після скоєння злочину.

Згідно довідки в.о. начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ СВК № 92 засуджений ОСОБА_5 має 5 заохочень, застосованих за період з квітня 2023 року по жовтень 2024 року, тобто під час перебування у СВК № 92. Також за намагання покинути локальну дільницю має 1 попередження, яке погашено.

17.10.2024 на засіданні комісії державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області та спостережної комісії при Уманській районні державній адміністрації було розглянуто питання щодо доцільності ініціювання звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 та, враховуючи позитивну характеристику та поведінку останнього, одноголосно прийнято рішення про направлення такого клопотання.

23.10.2024 Уманська окружна прокуратура направила на ім`я в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» вказівку, щодо вжиття негайних заходів до усунення порушень ст. 81 КК України та ст. 154 КВК України в діяльності Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Міністерства юстиції України, причин цих порушень та умов, що їм сприяють та вимагала, в тому числі, рішення комісії ДУ «СВК (№ 92)» від 17.10.2024 по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати, про що повідомити засудженого. Таке рішення було прийнято, оскільки з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній має 3 судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та продовжував вчиняти аналогічні злочини. На даний час відбуває покарання у виді 3 років позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. За період утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. За відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» з 23.09.2022 позитивно характеризувався не завжди, притягувався до дисциплінарної відповідальності (16.04.2024) та має 5 заохочень. Враховуючи особу засудженого, до якого судом безрезультатно застосовувалась пільга, передбачена ст. 81 КК України, тяжкість та характер скоєних злочинів, в тому числі їх повторність, нестабільну поведінку за строк відбування покарання (притягнення до дисциплінарної відповідальності декілька місяців тому), існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_5 звільнившись не буде скоювати нових злочинів.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Отже суд бере до уваги, що засуджений ОСОБА_5 раніше був неодноразово засудженим за вчинення корисливих, в тому числі тяжких злочинів проти власності, був звільнений від подальшого відбування умовно-достроково, але вчинив декілька нових злочинів та двічі після цього був засуджений. Позитивно характеризувався не завжди, у відповідності до характеристики, наданої державною установою СВК № 92, шкодує саме про те, що був затриманий працівниками поліції після вчинення злочину.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, тяжкість, характер та наслідок скоєного злочину, за який останній відбуває покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення та існують обґрунтовані сумніви, що він не вчинить нових кримінальних правопорушень після дострокового звільнення і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1