ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1146/25 Справа № 192/2630/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , подану на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання, у зв`язку із усуненням караності діяння,

встановила:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, за результатами судового розгляду поданого засудженим ОСОБА_8 клопотання про його звільнення від відбування призначеного за різними вироками судів покарання, у зв`язку із усуненням караності діянь, воно було задоволено частково: місцевий суд звільнив ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 10.06.24 року за ч.4 ст.185 КК України, та поглинутого вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.23 року, а у іншій частині клопотання засудженому відмовив з підстав відсутності повноважень змінювати резолютивну частину вироку Кіровського райсуду м.Дніпропетровська від 16.02.23 року та виключати з вироку епізоди, які б підлягали декриміналізації.

У поданій апеляційній скарзі (яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 24.01.25 року) засуджений ОСОБА_7 наполягає на скасуванні ухвали місцевого суду та на задоволенні його клопотання у повному обсязі шляхом постановлення нової ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, проаналізувавши матеріали судового провадження, співставивши викладені у апеляційній скарзі доводи із наявними обставинами, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як убачається із змісту судових матеріалів, 09.09.24 року до Солонянського

райсуду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 із проханням про декриміналізацію, на підставі приписів ст.5 КК України, Закону від 09.08.24 року, вироків судів, за якими він відбуває покарання та звільнення його від відбування такого покарання. (а.п.1).

Аналогічне подання щодо декриміналізації, із посиланням на вимоги Закону №3885-ІХ, щодо ОСОБА_7 було подано адміністрацією Солонянської ВК №21 24.09.2024 року (а.п.8).

Ухвалою Солонянського райсуду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року клопотання ОСОБА_7 було задоволено частково за підставами, наведеними вище (а.п.43).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2025 року ( а.п.61-68), за результатами поданої прокурором ОСОБА_9 апеляційної скарги на ухвалу Солонянського райсуду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року останню було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання за вироком Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 10.06.24 року за ч.4 ст.185 КК України, вироком Красногвардійського райсуду м.Дніпропетровська від 23.03.23 року за ч.4 ст.185 КК України та вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.23 року за деякими епізодами за ч.2 ст.15-ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, ухвалено виключити із вироку Кіровського райсуду Дніпропетровської області від 16.02.23 року посилання суду на призначення ОСОБА_7 остаточного покарання із застосуванням приписів ч.1 ст.70 КК України і вважати його засудженим за вироком цього суду до покарання за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Згідно із наданою адміністрацією Солонянської ВК №21 довідкою від 20.02.2025 року ОСОБА_7 наразі звільнений по відбуттю покарання.

Враховуючи ту обставину, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 ( яка була подана у межах строку апеляційного оскарження) ідентичні за змістом із доводами апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 та були вже предметом розгляду судом апеляційної інстанції, то колегія суддів також вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,418,419,537 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із усуненням караності діяння скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого.

Звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за вчинення

24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 посилання суду на призначення ОСОБА_7 остаточного покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за вчинення 18.12.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4