УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 № 32 від 25.10.2024, в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001162 від 17.10.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури, щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 № 32 від 25.10.2024, в порядку ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001162 від 17.10.2024.

Скаргу мотивовано тим, що 25.10.2024 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_5 подано клопотання до Вінницької обласної прокуратури про надання матеріалів про те, чи попередили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інші підрозділи поліції перед початком огляду авто, в якому були ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .. Проте, станом на момент подачі скарги до суду, вищевказанеклопотання не було розглянуто, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, тобто на протязі 3 діб. Враховуючи зазначене, адвокат ОСОБА_3 у скарзі просить визнати бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури та зобов`язати останніх розглянути подане клопотаннязгідно вимог ст. 220 КПК України та повідомити суд про виконання ухвали.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги. Суду пояснив, що клопотання адвоката ОСОБА_3 було розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», так як ОСОБА_5 відмовлено у визнанні потерпілим та наразі він перебуває у статусі заявника.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК, що прямо узгоджується з приписами статті 55 Конституції України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва справа № 757/45187/24-к від 04.10.2024 зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 29 вересня 2024 року та розпочати досудове розслідування.

На даний час досудове розслідування здійснюється четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури за № 0001162 від 17.10.2024.

25.10.2024 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 подано клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що вказане клопотання 0001162-VOP-BVYH--03-32) було розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 12 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Однак, як вбачається зі змісту поданого адвокатом ОСОБА_3 клопотання та скарги, останні подані в рамках кримінального провадження, тому вони повинні вирішуватися відповідно до вимог встановлених КПК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, норми ст. 220 КПК надають право звертатись із клопотаннями: (1) стороні захисту, (2) потерпілому, його представнику чи законному представнику, (3) представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, (4) іншій особі, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представнику.

Відповідно до вимог клопотання та скарги адвоката ОСОБА_3 вбачається, що останні подані в порядку ст. 220 КПК України, оскільки наразі, на думку захисника, порушуються законні права ОСОБА_5 .

Вінницькою обласною прокуратурою у формі листа надано відповідь адвокату ОСОБА_3 , роз`яснено вимоги ст. 303 та ст. 60 КПК України та повідомлено про неможливість розгляду клопотань в порядку ст. 220 КПК України. Зазначене повідомлення фактично свідчить про відмову у задоволенні клопотання.

Разом з цим, вказане повідомлення не є постановою та порушує за змістом та формою норму ч.5 ст.110 КПК України, не містить ані мотивувальної, ані резолютивної частини та їх обов`язкових складових.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Частинами 3, 6, 7 вказаної статті КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Таким чином, прийняте прокурором рішення має бути оформлено відповідною постановою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказане клопотання було подано одночасно з клопотанням про визнання ОСОБА_5 потерпілим. Відповідно до вимог ст. 55 КПК права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.Таким чином, на момент звернення з клопотанням адвокат діяв відповідно до прав наданих нормами КПК України.

Слід також наголосити, що положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру;2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Тому, враховуючи завдання кримінального провадження, встановлені обставини, компетенцію слідчого судді в межах розгляду справ даної категорії, необхідність забезпечення конституційного права заявника на оскарження в суді бездіяльності органів державної влади, за результатами розгляду скарги встановлено підстави для її часткового задоволення у спосіб визнання бездіяльності та зобов`язання Вінницької обласної прокуратури розглянути подане адвокатом ОСОБА_3 клопотання, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Вимога скарги в частині зобов`язання уповноваженої особи Вінницької обласної прокуратури повідомити суд про виконання ухвали не стосується прав та свобод заявника, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 № 32 від 25.10.2024, в рамках кримінального провадження №0001162 від 17.10.2024.

Зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 № 32 від 25.10.2024 ( 0001162-VOP-BVYH--03-32) відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя