Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/310/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2025 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 25.12.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.05.2018 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000480 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто з 19 березня 2025 року до 17 травня 2025 року включно. Визначено ОСОБА_6 , суму застави в розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції зазначив, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому з метою запобігання цих ризиків, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від слідства та суду та продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Клопотання прокурора не містить жодного посилання про будь-які обставини, які б свідчили про вплив обвинуваченого або можливість впливу на свідків в даному кримінальному провадженні. Свідки в даному кримінальному провадженні допитані.

Прокурором не надано жодних доказів того, що обвинувачений може ухилятися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Окрім того, судом не взято до уваги, що він має постійне місце проживання, одружений, тобто сталі соціальні зв`язки, а також хворіє на хронічні захворювання.

При таких обставинах, вважає, що висновки судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, ухвалою суду визначено ОСОБА_6 суму застави у розмірі 90840,00 грн. Однак, суд не врахував ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 з 2020 року перебуває у Кропивницькому СІЗО, у зв`язку з чим немає можливості працевлаштуватися та сплатити визначену суму застави, яка є непомірно великою для обвинуваченого ОСОБА_6 .

На переконання захисту, суд мав можливість обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, крім застави, визначена сума якої є непідйомною для сплати обвинуваченим.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону судом першої інстанції належно дотримані.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження за №0000480 від 03 березня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з визначенням розміру застави.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що застосовний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, суспільній небезпеці інкримінованого йому кримінально - протиправного діяння. При цьому належним чином врахував, що встановленні при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ризики не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінальних правопорушень, які інкриміновано ОСОБА_6 , покарання, що може бути призначено, колегія суддів убачає достатні підстави для продовження застосування до обвинуваченого такого суворого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки потенційна загроза відбування тривалого строку покарання у виді позбавлення волі обумовлює продовження існування ризику того, що обвинувачений перебуваючи не в умовах попереднього ув`язнення, може здійснити спробу переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, виходячи з обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , те, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину свідчать про можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та їх існування на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора з їх обґрунтуванням та встановлені в ухвалі суду.

Стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано документально підтверджених та переконливих доказів, що унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою. На даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

Доводи захисника про визначення занадто великого розміру застави є безпідставними та необґрунтованими, оскільки як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, взявши до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, його сімейний та майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням наданих матеріалів та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою правильним, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти ймовірній реалізації ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України і забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 331, 376, 405, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.03.2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2