Справа № 297/4775/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

18 лютого 2025 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 25.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, громадянки України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_10 про застосування відносно ОСОБА_11 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 18.01.2025.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000820 від 25.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяла незаконному переправленню через державний кордон України 3 громадянам України, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом надання засобів та вказівок останнім за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , реалізовуючи свої злочинні наміри, погодилася сприяти у незаконному переправленні вказаних трьох осіб через державний кордон України.

В подальшому, 23.11.2024 близько 08 години невстановлена на даний час розслідуванням особа зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що незабаром приїде по нього до готелю «Садиба» по вулиці Теводара Легоцького у м. Берегове, де останній разом з ОСОБА_14 проживав за вказівкою невстановлених осіб. В подальшому до останніх підїхав автомобіль «AUDI» моделі «Q8» реєстраційний номер НОМЕР_1 та посадивши в автомобіль ОСОБА_14 водій отримав від останнього грошові кошти у розмірі 10000 доларів США, а в подальшому підібрав до вказаного автомобіля ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких відвіз до невстановленого місця неподалік населеного пункту Дийда Берегівського району. В подальшому за вказівкою водія ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пересіли до вантажного відсіку транспортного засобу «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 та направились в населений пункт Тисобикень Берегівського району, де на останніх очікувала ОСОБА_4 .

В подальшому, 23.11.2024 близько 10 години ОСОБА_4 перебуваючи на заздалегідь обумовленому місці на околиці с. Тисобикень в очікуванні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яких туди було доставлено на транспортному засобі «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 та по прибуттю останніх на вказаному транспортному засобі особисто здійснила інструктаж ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про подальший незаконний перетин кордону та маршрут їх руху, після чого надала останнім плоскогубці для подолання загороджувального паркану безпосередньо на кордоні, після чого за вказівкою ОСОБА_4 , двоє невстановлених неповнолітніх осіб провели ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 безпосередньо до державного кордону, де останні за допомогою плоскогубців подолали загороджувальний паркан, однак були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, 31 грудня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами свідків, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 з урахуванням відомих їх обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних ними показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Разом з тим, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з підстав зазначених слідчою, просили таке задоволити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник не заперечили щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просили застосувати нічний домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено, 25 листопада 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000820 від 25.11.2024 відомості про кримінальні правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

31 грудня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема: допитами свідків, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, те, що остання підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, і такий згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що їй загрожує.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки така обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Так, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних ними показів.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винним у вчиненні злочину, а також те, що остання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, без застосуванням електронних засобів контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає покласти відносно останньої наступні обов`язки: заборонити залишати місце постійного проживання за адресою будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня; прибувати до суду, слідчого та прокурора за першою вимогою; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 25.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, строком на 60 діб, з покладенням на неї наступних обов`язків:

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня;

- прибувати до суду, слідчого та прокурора за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали закінчується 18 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати в Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_15