Справа № 991/1960/25
Провадження №11-сс/991/198/25
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2025 року про повернення скарги,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2025 року ОСОБА_6 повернуто скаргу подану на бездіяльність посадових осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Судове рішення мотивоване тим, що скарга не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді та подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, оскільки з наданих додатків неможливо зрозуміти їх зміст.

12 березня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 , у якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ДБР внести відомості за його заявою до ЄРДР про порушення кримінальної справи проти судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_7 . На думку заявника, оскаржуване судове рішення є незаконним, оскільки скарга підсудна Вищому антикорупційному суду та її направлено у межах строку, який визначено ст.303 КПК України.

У судове засідання особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_6 не з`явився, просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності. Прокурор також не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України неявка учасників судового провадження, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до таких висновків.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні, в тому числі, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч.5 ст.214 КПК України).

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 від 17 червня 2020 року, згідно з п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

З матеріалів судового провадження, що заявник ОСОБА_6 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у порядку ст.303 КПК України, оскільки на його думку суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_9 постановила завідомо неправосудне рішення, чим перевищила свої професійні обов`язки. Крім того, вказує на невиконання нею під час здійснення правосуддя вимог ст.19 Конституції України та норм КПК України. При цьому, додаток до скарги, який надіслано у вигляді скріншоту сторінки, ні слідчому судді, ні суду апеляційної інстанції заявником не надіслано, що унеможливлює визначення дати подання заяви про вчинення злочину до ДБР, якщо таке мало місце.

Крім того, відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку, а також ухвали слідчого судді, які не підлягають оскарженню під час досудового розслідування, під час судового розгляду кримінального провадження по суті, з подальшим апеляційним та касаційним оскарженням.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що у скарзі ОСОБА_6 не зазначено обставин, які б вказували на вчинення суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_9 злочинів, які віднесені згідно ст.33-1 КПК України до предметної підслідності Вищого антикорупційного суду. Заява про вчинення злочину, яка була направлена на адресу ДБР у матеріалах справи та АСДС КП «Д-3» відсутня, що унеможливлює перевірити обставини, які зазначені у скарзі. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року №7-р/2020 ст.375 КК України визнано неконституційною. Вказане рішення Конституційного Суду є загальнообов`язковим судовим рішенням, яким встановлено відсутність юридично визначеного складу злочину в нормі закону та кримінальної протиправності діяння в зв`язку з чим виключається кваліфікація діяння, яке підпадає під ознаки диспозиції ст. 375 КК України, як злочину з часу ухвалення закону про ст.375 КК України, а тому посилання заявника, як на підставу внесення відомостей в ЄРДР, на постановлення суддею завідомо неправосудного судового рішення не ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги, що відсутні підстави для повернення його скарги на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України є необґрунтованими, оскільки за обставин непідсудності скарги, питання щодо дотримання строків звернення вирішенню не підлягає з огляду на визначені гл.3 КПК України правила підсудності.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.33-1, 214, 216, 303, 304, 309, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2025 року про повернення скарги залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4