УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/4745/25

Провадження № 1-кс/712/1838/25

10 квітня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси подане у кримінальному провадженні № 0001270, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України клопотання старшого слідчого слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2025, близько 22 год. 45 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля під`їзду № 1, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому один удар предметом з колюче-ріжучими властивостями ймовірно ножем в область грудної клітки зліва, чим спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення в область грудної клітки зліва, відкритого пневмотораксу, що потягло за собою внутрішню кровотечу, геморагічний шок, які згідно до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя як в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: електронним рапортом; протоколом огляду місця події від 08.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2025; протокол впізнання за фотознімками від 09.04.2025; протокол огляду предмету від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2025; протоколом впізнання за фотознімками від 09.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2025; іншими матеріалами кримінального провадження

09.04.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України слідчим слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

За вказаним фактом, та у зв`язку з наявністю достатніх доказів ОСОБА_5 10.04.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене та з урахуванням практики ЄСПЛ, в цьому випадку обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні, що перераховані вище. Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , після вчинення кримінального правопорушення нікого не повідомив, не намагався вжити заходів, щодо надання медичної допомоги потерпілому, не повідомив про вказану подію працівникам поліції, не викликав швидку медичну, що вказує на намагання приховати обставини події з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, останній з місця вчинення злочину зник, місце перебування підозрюваного було невідоме, та в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 після вчинення злочину телефонував своїм знайомим з метою пошуку місць переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що місце знаходження знаряддя злочину, а саме предмету ззовні схожого на ніж, не встановлено, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 з місця злочину зник разом з знаряддям злочину, та в подальшому міг знищити або сховати його. Окрім того, не встановлено місце знаходження одягу підозрюваного, в якому останній вчинив злочин, та який міг зафіксувати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик незаконного впливу на свідків обвинувачення обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в одному мікрорайоні, де і проживають свідки обвинувачення, з деякими товаришує, та і сам потерпілий ОСОБА_7 проживає неподалік місця проживання підозрюваного, у зв`язку з цим, підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Свідки допитані у кримінальному провадженні, однак в подальшому при розгляді справи судом, суд не може на них посилатись, оскільки досліджує їх показання безпосередньо в суді. Тобто вказаний ризик продовжує існувати до моменту допиту вказаних свідків на стадії судового розгляду.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що на даний час ОСОБА_5 неодружений, не має місця праці, згідно п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України репутацію який наразі підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги викладене та те, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення злочину, незаконно впливати на свідків та потерпілих, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання за необгрунтованістю.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події від 08.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2025; протокол впізнання за фотознімками від 09.04.2025; протокол огляду предмету від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2025; протоколом впізнання за фотознімками від 09.04.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2025.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК: покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, підозрюваний та члени його сім`ї мають тяжкі захворювання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки менш суворий запобіжний захід, в тому числі альтернативний у вигляді застави, на даному початковому етапі досудового розслідування не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, при обранні запобіжного заходу суд не визначає розмір застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 09 квітня 2025 року по 07 червня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 14 квітня 2025 року