Справа № 577/162/25
Провадження № 1-кс/577/51/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання ст.слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08.01.2025 р. ст.слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на вилучений 03.01.2025 р. під час огляду предмет зовні схожий на ніж, який належить ОСОБА_4 , визначивши місцем його зберігання камеру збереження речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл.

Клопотання обгрунтовує тим, що 03.01.2025 р. близько 16.11 год. в м.Буринь, вул.Успенський шлях, біля буд.№44, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_4 , при перевірці якого в господарській сумці виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на ніж, що за загальними ознаками ймовірно відноситься до холодної зборої, який ОСОБА_4 носив без передбаченого законом дозволу.

03.01.2025 р. відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000009 за ознаками ст.263 ч.2 КК України.

Вилучений під час огляду 03.01.2025 р. предмет зовні схожий на ніж, у разі визнання

його холодною зброєю, може бути предметом злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, та по суті є предметом розслідуванням у кримінальному провадженні. Для прийняття остаточного рішення в данному провадженні необхідно дослідити та встановити ряд питань, а саме в першу чергу провести експертизу холодної зброї з метою встановлення, чи відноситься вилучений ніж до холодної зброї. У зв`язку з чим вилучення зазначеного предмету, схожого на ніж, для кримінального провадження може мати доказове значення. У разі повернення вказаного ножа власнику можуть бути створені умови для приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 03.01.2025 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.2 КК України (а.с.2).

03.01.2025 р. під час огляду по вул.Успенський шлях в м.Буринь Конотопського р-ну Сумської обл. у ОСОБА_4 виявлено та вилучено предмет схожий на ніж (а.с.4-5).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна 06.01.2025 р. надіславши його поштою, тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником ножа є ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 03.01.2025 р. предмет схожий на ніж, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.6).

Оскільки, вилучений предмет зовні схожий на ніж, у разі визнання його холодною зброєю, може бути предметом злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, та по суті є предметом розслідуванням у справі, необхідний для дослідження, а саме для проведення експертизи холодної зброї з метою встановлення, чи відноситься вилучений ніж до холодної зброї, у зв`язку з чим вилучення зазначеного предмету, схожого на ніж, для кримінального провадження може мати доказове значення, визнаний речовим доказом по справі, тому слід накласти на нього арешт.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на вилучений 03.01.2025 р. під час огляду предмет зовні схожий на ніж, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , заборонивши його відчуження, розпорядження та використання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1