Справа № 134/490/25
УХВАЛА

про арешт майна

09 квітня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000201 від 14.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна.

Вказав, що в провадженні СВ ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000201 від 14.06.2024 року за фактом організації незаконного переправлення осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років через Державний кордон України на територію Придністровського регіону Республіки Молдова, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 13.01.2025 о 05:41 в с. Болган Тульчинського району Вінницької області на лінії Державного кордону України (н.п. Болган Укрпаїна-н.п.Хрустова Молдова (ПМР) прикордонним нарядом ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 , які намагалися незаконно перетнути Державний кордон України поза встановленим пунктом пропуску.

Подальшим розслідуванням становлено, що до зазначеної схеми причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на прохання ОСОБА_7 , здійснює перевезення осіб, що мають намір незаконно перетнути державний кордон України за винагороду в сумі 3000-3500 грн. із однієї людини на своєму автомобілі Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформаційної довідки №418629479 від 19.03.2025 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно домогосодарство за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 09.04.2025 працівниками поліції, на підставі ухвали слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 01.04.2025, проведено обшук домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

У ході обшуку домогосподарства виявлено та вилучено мобільний телефон належний ОСОБА_6 , а саме: Samsung DUOS GT-S7262 ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 із номером мобільного оператора НОМЕР_4 .

Вказане майно має значення для кримінального провадження, оскільки може бути використане під час проведення інших слідчих дій для з`ясування обставин події.

Вищезазначене виявлене та вилучене під час обшуку майно, відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що відповідно до ст. 98, п. 1 4. 2 ст. 167 КПК України вилучене під час обшуку майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Арешт вказаного майна, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_6 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти арешту майна не заперечує.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно з наступних підстав.

Клопотання про арешт майна, подане заступником начальника Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 відповідає вимогам статті 171 КПК України, підстав для його повернення ініціатору не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 та 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області доведено необхідність накладення арешту на майно; наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі є предметом скоєного кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, необхідність проведення відповідних слідчих дій, а також збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими зокрема є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на вище викладене приходжу до висновку, що з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також для проведення необхідних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні як речових доказів, слід задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Приймаючи до уваги, що вище зазначені речі є предметом злочину, можуть бути фізично вилученими, тому необхідно вжити заходів збереження, з метою усунення реальної загрози втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати, пошкодження, знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а подальше використання вказаного майна містить зазначені ризики, а в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначені вище речі - є предметом скоєного кримінального правопорушення, мають суттєве значення для встановлення обставин скоєного кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою проведення необхідних слідчих дій, а також з метою збереження речового доказу, приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на вище зазначене майно.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно, вилучене 09.04.2025 під час проведення обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , а саме мобільний телефон належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: Samsung DUOS GT-S7262 ІМЕІ1: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 із номером мобільного оператора НОМЕР_4 , які після проведення слідчих дій передати до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області з подальшим поверненням власнику.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя