ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2024 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянув заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора САП ОСОБА_3 та

ВСТАНОВИВ:

1.31 жовтня 2024 року адвокат ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , подав до суду заяву про відвід прокурора САП ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000380.

2.Заява про відвід прокурору вмотивована таким:

2.1.група прокурорів під процесуальним керівництвом ОСОБА_3 призвела до істотних порушень розумних строків у кримінальному провадженні № 0000380, а саме:

-із 742 днів участі прокурора ОСОБА_3 у розслідуванні кримінального провадження, останнє було зупиненим 726 днів;

-слідчі судді неодноразово констатували порушення прав підозрюваних, допущені через невиправдані зупинення досудового розслідування;

-прокурор ОСОБА_3 та ніші прокурори у кримінальному провадженні умисно прийняли процесуальні рішення всупереч КПК з метою перешкоджання судовому контролю за незаконними зупиненнями розслідування;

-слідчі судді ВАКС тричі скасовували незаконні рішення, якими не визнавались порушення розумних строків, дотримання яких мав би забезпечити прокурор;

2.2.прокурором було прийняте процесуальне рішення з єдиною метою перешкоджання підозрюваним у реалізації їх права на оскарження повідомлень про підозру, а саме:

-штучне виділення епізодів для створення передумов закриття провадження за скаргою на повідомлення про підозру;

-зрозумівши, що виділення епізодів не спрацювало, прокурор суто формально змінив підозру, змінивши один абзац;

2.3.прокурори порушили принцип законності, умисно не досліджуючи обставини, які виправдовують підозрюваного, усупереч ч. 2 ст. 9 КПК, а саме:

-прокурор відмовив у задоволенні 18 клопотань сторони захисту на шаблонних підставах, ігноруючи рішення слідчих суддів ВАКС, які вказували, що неможливо посилатись на такі підстави;

-постановами про часткове задоволення 6 клопотань прокурор фактично відмовив стороні захисту у проведенні процесуальних дій: 4 з них скасовані, 1 на розгляді слідчого судді, 1 є очевидною відмовою за своєю природою;

-слідчим суддею було скасовано 7 постанов прокурора;

-бездіяльність прокурора мала місце у всіх 30 випадках подання клопотань;

-прокурор не усунув бездіяльність та досі не розглянув 6 клопотань сторони захисту, у деяких випадках така бездіяльність триває 2 роки;

2.4.під час досудового розслідування прокурор ОСОБА_3 сподівався, що розслідування закінчиться, і він буде доводити винуватість в суді, про що він прямо вказував у судових засіданнях;

2.5.прокурором ОСОБА_3 та іншими підлеглими йому прокурорами здійснюється позапроцесуальне спілкування із суддями з приводу обставин кримінального провадження № 0000380, а саме:

-позапроцесуальне спілкування прокурора ОСОБА_3 із суддею АП ВАКС ОСОБА_11 під час розгляду справи у межах кримінального провадження;

-прокурор заздалегідь знав, яке рішення прийме колегія суддів АП ВАКС.

3.Додатково 04 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав доповнення до заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 , у яких зазначив, що просить врахувати ту обставину, що суддя АП ВАКС ОСОБА_12 самостійно підтвердив позапроцесуальне спілкування та заявив самовідвід, який був задоволений.

4.Додатково 04 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав доповнення до заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 , у яких зазначив, що просить врахувати ту обставину, що сторона захисту зверталась до прокурора з необхідністю проведення допиту свідка прокурором у свою чергу було задоволено клопотання, проте у постанові чітко відслідковується по суті відмова у задоволенні клопотання та переадресування його детективу для розгляду. У подальшому цю постанову стороною захисту було оскаржено і скасовано слідчим суддею як незаконну.

5.07 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав ще одні доповнення до заяви про відвід прокурора, в яких зазначив, що чекаючи рішення АП ВАКС у справі, де слідчим суддею було скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_13 , прокурор вирішив оголосити про завершення досудового розслідування. Також адвокат зазначає, що прокурор шукає шляхи уникнення перевірки обґрунтованості підозри, що свідчить про його обвинувальний ухил.

6.07 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав ще одне доповнення до заяви про відвід прокурора, у якому зазначив, що прокурору були подані клопотання про допит свідків, проте він по суті відмовив у їх задоволенні, чим проявив свою упередженість.

7.07 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав до суду ще одне доповнення до заяви про відвід прокурора, у якому зазначив, що прокурор неодноразово порушував процесуальні норми з мотивів власної упередженості до сторони захисту. Це підтверджується винесенням формальних, невмотивованих постанов. Також прокурор не виконує рішення слідчих суддів. Адвокат зазначає, що прокурор систематично перешкоджає реалізації законних прав сторін кримінального провадження та порушує розумні строки досудового розслідування.

8.07 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_4 подав до суду ще одне доповнення до заяви про відвід прокурора, де зазначив, що НАБ підробили електронні докази, щоб штучно створити «зв`язок» цієї справи з ОСОБА_14 . Також інформація, виявлена на карті пам`яті, не співпадає з тією інформацією, яка наявна в протоколі НСРД. Також адвокат зазначив, що резервні копії пристрою марки Apple, що були продемонстровані в ході огляду карти пам`яті, вивантажені у 2015-2016 році, а не в період проведення НСРД у 2020 році. Детективи НАБ не могли провести та не проводили НСРД у 2020 році, це прямо підтверджують чотири міжнародних експертів та загалом дев`ять висновків українських експертів. На переконання адвоката, прокурор покриває усі ці дії.

9.08 листопада 2024 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , подав письмову думку щодо заяви про відвід прокурора. В якій зазначив, що прокурор ОСОБА_3 здійснює позапроцесуальне спілкування із суддею АП ВАКС ОСОБА_11 щодо обставин кримінального провадження № 0000380. Також адвокат вказав на те, що прокурор розпочав кримінальне переслідування його клієнта, підписав повідомлення про підозру у кримінальному провадженні клієнту без ознайомлення з матеріалами цього провадження, під очевидним тиском та з упередженим ставленням до ОСОБА_13 . Крім того, прокурор будучи небезстороннім, за однакових обставин щодо клопотань заявлених в інтересах клієнта відмовляє в їх задоволенні, а щодо клопотань заявлених в інтересах інших осіб задовольняє їх.

10.27 листопада 2024 року до суду надійшли доповнення адвоката ОСОБА_15 , який діє в інтересах ОСОБА_16 , до заяви про відвід прокурора, з яких вбачається таке. Адвокат вважає, що упередженість прокурора ОСОБА_3 проявилась у прийнятті процесуального рішення про нібито скасування постанови про зупинення досудового розслідування з метою перешкоджання права на оскарження до суду постанов детектива та відмову у розгляді обґрунтованого клопотання захисту в інтересах ОСОБА_16 про допит свідка ОСОБА_17 та маніпулювання задля закриття провадження у разі оскарження.

11.11 грудня 2024 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , подав ще одну письмову думку щодо заяви про відвід прокурора. У ній додатково зазначив про позапроцесуальне спілкування прокурора з суддями, які розглядають справи в межах цього кримінального провадження, та інші доводи, які ним зазначались у попереднього поясненні.

12.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 також надала письмові пояснення щодо заявленого відводу. Зазначила, що прокурор має яскраво виражений обвинувальний ухил щодо її клієнта ОСОБА_13 , що свідчить про його упередженість. Навела низку положень національних і міжнародних актів, які регламентують діяльність прокуратури.

13.27 листопада 2024 року прокурор САП ОСОБА_3 надав свої письмові доводи щодо заявленого йому відводу. Просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що зі змісту заяви вбачається, що адвокатом не наведено будь-яких об`єктивних фактів, що могли би підтвердити об`єктивні сумніви в безсторонності прокурора та можливій його зацікавленості все зведено до тверджень про незгоду з правовою позицією сторони обвинувачення у кримінальному провадженні та станом його розслідування. Також зазначив, що він як прокурор у кримінальному провадженні, визначений відповідно до ст. 37 КПК, і згідно з ч. 1 ст. 9 КПК неухильно додержується вимог Конституції України, КПК та інших актів законодавства. Процесуальна позиція прокурора щодо того чи іншого питання на стадії досудового розслідування є його правом як учасника провадження, а те, що вона суперечить думці сторони захисту, не може бути підставою для відвода прокурора.

14.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав доводи своєї заяви та просив задовольнити відвід прокурора з цих підстав.

14.1.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити заяву про відвід прокурору. Також подав додаткові пояснення до відводу прокурора і долучив службові записки та протокол оперативної наради детективів НАБ від 06 лютого 2020 року, які додатково підтверджують упередженість прокурора та його участь у політично вмотивованому кримінальному переслідуванні ОСОБА_13 .

14.2.Адвокат ОСОБА_5 підтримала доводи своїх колег. Зазначила, що позапроцесуальне спілкування прокурора ОСОБА_3 фактично підтверджене заявою про самовідвід судді АП ВАКС ОСОБА_12 , яка була задоволена. Тобто, на її переконання, сам суддя констатував таке позапроцесуальне спілкування. На обґрунтування своїх доводів надала флеш-накопичувач із відеозаписом із судового засідання в АП ВАКС.

14.3.Адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 також підтримали доводи своїх колег. Зазначили, що прокурор не може приймати участь у провадженні, де ним вчинено багато істотних порушень, які явно впливають і свідчать про його упередженість.

14.4.Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви. Вважає її не обґрунтованою та надуманою.

14.5.Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, заслухавши позиції учасників, слідчий суддя робить такі висновки.

15.Статтею 80 КПК України визначено, що відвід прокурора може бути заявлений під час досудового розслідування особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, за наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

15.1.Необхідність доведення підстав для відводу також випливає з практики ЄСПЛ, який зазначав, що відсутність упередженості або прихильності презюмується, поки не надано доказів протилежного. При встановленні неупередженості думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

15.2.У Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000380 зазначено, що ОСОБА_3 є прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

15.3.Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

15.4.Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував прокурор достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

15.5.Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний прокурор був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

16.Слідчий суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що прокурор виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки прокурора ОСОБА_3 , безпосередньо пов`язаної зі здійсненням досудового розслідування, чи висловлювань прокурора у кримінальному провадженні, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення прокурора до підозрюваних у справі або їх адвокатів. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

17.За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність прокурора. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного прокурора об`єктивно виправдані.

18.Зі змісту заяви про відвід вбачається, що адвокат скаржиться фактично на те, що процесуальне керівництво прокурором ОСОБА_3 призвело до істотних порушень розумних строків у кримінальному провадженні, часто і необґрунтовано відбувались зупинення кримінального провадження та його відновлення, прокурори порушили принцип законності, умисно не досліджуючи обставини, які виправдовують підозрюваного, усупереч ч. 2 ст. 9 КПК, а сам прокурор ОСОБА_3 має тільки обвинувальний ухил щодо підозрюваних, що свідчить про його упередженість. Також адвокат покликається на позапроцесуальне спілкування прокурора з суддями АП ВАКС. Аналогічні твердження містили додаткові пояснення інших адвокатів до заяви про відвід.

18.1.Слід зазначити, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон) діяльність прокурора базується, зокрема, на засаді його незалежності, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на нього щодо прийняття рішень при виконанні службових обов`язків.

18.2.Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується в своїй діяльності лише Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 16 Закону).

18.3.Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом (ч. 3 ст. 17 Закону).

18.4.Прокурор не зобов`язаний виконувати накази та вказівки прокурора вищого рівня, що викликають у нього сумнів у законності, якщо він не отримав їх у письмовій формі, а також явно злочинні накази або вказівки. Прокурор має право звернутися до Ради прокурорів України з повідомленням про загрозу його незалежності у зв`язку з наданням (відданням) прокурором вищого рівня наказу або вказівки (ч. 5 ст. 17 Закону).

18.5.Отож, ніхто не має права здійснювати на нього будь-який тиск, примушувати займати у справі позицію, яка суперечить закону, його професійній правосвідомості й особистому переконанню. Прокурор самостійно визначає обсяг обвинувачення, яке слід підтримувати перед судом. Він також самостійно приймає рішення щодо зміни обсягу пред`явленого обвинувачення у встановленому законом порядку. Самостійно визначає власну позицію, тактику і стратегію підтримання державного обвинувачення в ході судового розгляду. Формулює і викладає суду свою думку як з питань, що виникають у ході судового розгляду, так і тих, що підлягають вирішенню при постановленні вироку.

18.6.Так, зазначаючи про постійні відмови у задоволенні клопотань захисту, прийняття рішень про зупинення досудового розслідування свідчать лише про те, що прокурор ОСОБА_3 надає оцінку тим умовам, в яких відбувається досудове розслідування у цьому провадженні і приймає рішення ті, які вважає необхідними.

19.Щодо доводу захисту про позапроцесуальне спілкування прокурора ОСОБА_3 із суддями АП ВАКС, то слідчий суддя вважає, що вказані доводи вже були предметом розгляду в АП ВАКС та ВАКС. За наслідком чого був розглянутий самовідвід одного із суддів колегії (справа № 991/5499/22) та відвід прокурора у цьому провадженні, який не був задоволений (справа № 991/12442/24). Тому слідчий суддя не вважає за необхідне надавати ще якусь додаткову оцінку вказаним обставинам.

20.Щодо доводів адвокатів про обвинувальний ухил прокурора, то слідчий суддя зазначає таке.

20.1.Прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. 22 Закону).

20.2.Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК).

20.3.Тобто, на прокурора, як на сторону обвинувачення, покладено державою обов`язок здійснювати нагляд та підтримувати державне обвинувачення. Здійснюючи досудове розслідування і збираючи докази, які свідчать про винуватість та можливу невинуватість особи, прокурор повинен їх долучити до справи, але функція захисту якраз і полягає у тому, що вони можуть використати ці докази у подальшому на свою користь. Вже під час розгляду справи по суті захист може посилатись на вказані докази, після чого суд буде надавати їм оцінку в нарадчій кімнаті.

20.4.Стаття 284 КПК містить вичерпний перелік підстав, з яких прокурор може закрити кримінальне провадження, одна з них не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Тобто, збираючи докази, прокурор надає їм оцінку і у випадку, якщо кримінальне провадження не підлягає закриттю, то він має звернутись до суду з обвинувальним актом і вже суд буде надавати оцінку подальшу і може ухвалити виправдувальний вирок.

20.5.На переконання слідчого судді, шляхом заявлення відводу сторона захисту намагається підважити покладену на прокурора функцію обвинувачення у кримінальному процесі, що направлена на викриття особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також підтримання і доведення висунутого їй обвинувачення в суді.

21.Відтак, оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про відвід прокурора, аналізуючи їх за суб`єктивним та об`єктивним критерієм, слідчий суддя дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_4 та іншими адвокатами не наведено вагомих аргументів, які б давали підстави вважати процесуальні дії прокурора ОСОБА_3 упередженими відповідно до ч. 3 ст. 77 КПК України.

22.У зв`язку із цим заява про відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 77, 80, 81, 372 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора САП ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000380 залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_18