Справа № 175/7742/23
Провадження № 1-кп/175/444/23
Вирок

Іменем України

25 лютого 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

потерпілого ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0001338 від 19 вересня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Курганинськ Краснодарського краю, росія, громадянина російської федерації, який має середню освіту, який не має місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 12.09.2023 року приблизно о 10 год. 00 хв. знаходився в християнській церкві, розташованої поблизу магазину «Русь», що знаходиться за адресою: м.Краматорськ, вул. Академічна, 68, де останній отримував гуманітарну допомогу. Так, 12.09.2023 року приблизно о 11 год. 00 хв., попрямував до буд. № 9 по вул. Паркова та сів на лавку біля під`їзду №3, де були відчинені двері. Після чого, ОСОБА_4 побачив, що двері підвалу вказаного під`їзду відчинені, а біля входу у підвал лежить сумка чорного кольору з інструментами, відкривши яку, ОСОБА_4 побачив мобільний телефон торгівельної марки SAMSUNG моделі M12, об`ємом пам`яті 4/64 ГБ в корпусі чорного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, таємне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел 12.09.2023 року приблизно в той же час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля підвального приміщення, розташованого в 3 під`їзді, буд. АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-ХІ та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 26.06.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 15 листопада 2023 року) та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-IX, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» моделі «M12», об`ємом пам`яті 4/64 ГБ в корпусі чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_4 разом із викраденим майном, залишив територію під`їзду №3, розташованого в буд. №9 по вул. Паркова та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду на загальну суму 2 950 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 12.09.2023 року приблизно о 10 год. 00 хв. знаходився в християнській церкві, розташованої поблизу магазину «Русь», що знаходиться за адресою: м.Краматорськ, вул. Академічна, 68, де останній отримував гуманітарну допомогу. Так, 12.09.2023 року приблизно о 11 год. 00 хв., попрямував до буд. № 9 по вул.Паркова та сів на лавку біля під`їзду №3, де були відчинені двері. Після чого, побачив, що двері підвалу вказаного під`їзду відчинені, а біля входу у підвал лежить сумка чорного кольору з інструментами, відкривши яку він побачив мобільний телефон в корпусі чорного кольору далі, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон торгівельної марки «SAMSUNG» моделі «M12», об`ємом пам`яті 4/64 ГБ в корпусі чорного кольору. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив пояснення обвинуваченого. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), скоєного в умовах воєнного стану.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, вину свою визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак з 03 липня 2019 року перебуває на обліку у лікаря нарколога «Вживання наркотичних речовин з шкідливими наслідками», а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі за правилами ст.ст.75, 75 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) у рахунок відшкодування витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/113-23/3839-ТВ від 27 жовтня 2023 року у розмірі 717, 00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001338, а саме: мобільний телефон марки SAMSUNG моделі M12, об`ємом пам`яті 4/64 ГБ в корпусі чорного кольору після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1