КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1763/2025
Категорія КК: ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357; ч. 2 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357; ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70,72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він, 16.08.2021, приблизно о 16 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 26, у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 2», зайшов через відчинені двері до ординаторської, підійшов до дивану, звідки повторно таємно викрав із сумки потерпілої ОСОБА_7 гаманець чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300 гривень, 2 банківські карти «Приватбанк», які є офіційним документом, а також посвідчення водія на ім`я потерпілої, викрадення якого не охоплювало його умисел.

Після цього, ОСОБА_6 з місція вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «Лоток» за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 14, розрахувався за товар викраденою платіжною картою на загальну суму 926 гривень 72 копійки.

Своїми діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1726 грн 72 к.

Крім того, 03.09.2021, приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кібальчича, 11, у приміщенні закладу «Сімейна Пекарня», ОСОБА_6 підійшов до прилавку, де потерпіла ОСОБА_8 залишила належний їй мобільний телефон марки «Realme» С3, вартістю 3499 грн 00 к, повторно таємно викрав його, поклавши до кишені штанів, після чого вийшов з приміщення пекарні, викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_6 відразу направився до ломбарду «Найкращий», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15, попередньо маючи при собі знайдене ним раніше посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , де надав вказані документи, з метою складання договору закладу викраденого ним майна.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3499 грн. 00 к.

Крім того, 07.09.2021, приблизно о 13 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 3, у приміщенні «Київська міська дитяча клінічна лікарня №2», ОСОБА_6 зайшов до кабінету ультразвукової діагностики, двері якого були відчиненими, підійшов до столу, на якому знаходилися моноблоки марки «Artline», які належать Комунальному некомерційному підприємству «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2», від`єднавши шнури живлення моноблоків, повторно таємно викрав їх зі столу та поклав до рюкзака. В подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Так, ОСОБА_6 відразу направився до ломбарду «Найкращий», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15, попередньо маючи при собі знайдене ним раніше посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , де надав вказані документи, з метою складання договору закладу викраденого ним майна.

Своїми діями ОСОБА_6 завдав Комунальному некомерційному підприємству «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 2» матеріального збитку на загальну суму 56 456 грн 00 к.

Крім того, 01.09.2021, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 перебуваючи поблизу парку відпочинку «Аврора», що за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 12, побачив та підняв з землі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке почав зберігати при собі з метою подальшого його використання.

Після чого, ОСОБА_6 направився за місцем свого проживання, зберігаючи при собі вказане посвідчення, не вчинивши жодних дій для повернення знайденого ним посвідчення законному володільцю, а в подальшому неодноразово скористався ним у ломбарді «Найкращий», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 15, з метою складання договору закладу викраденого ним майна та після останнього використання викинув вищевказаний документ.

В апеляційній скарзі зі змінами заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 просить скасувати вказаний вирок в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки від 16.08.2021 майна потерпілої ОСОБА_7 та в частині засудження за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України.

На підставі ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам крадіжки 16.08.2021 майна потерпілої ОСОБА_7 закрити на підставі п 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань за цим вироком та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Апелянт, посилаючись на Закон України №3886-ІХ від 18 липня 2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», вважає за необхідне на підставі п 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки 16.08.2021 майна потерпілої ОСОБА_7 на суму 1726 грн 72 к, оскільки на час вчинення правопорушення 2021 рік, вартість викраденого не перевищувала максимальну її межу, з якої настає кримінальна відповідальність.

Щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, прокурор вважає за необхідне закрити в цій частині кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки після їх вчинення минуло більше 3 років. Підстави для застосування ч. 1 ст. 70 КК України також відсутні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення,просить скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вирок щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з закінченням строків давності.

Змінити вказаний вирок за ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши остаточне покарання, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи вимоги про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, обвинувачений вказує, що суд не врахував положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та не звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за злочини невеликої тяжкості.

Крім того вважає, що призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі має бути поглинене покаранням призначеним вироком Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 17.01.2024, та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого в частині закриття кримінального провадження за строками давності, пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив пом`якшити строк призначеного покарання, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Згідно з положеннями ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року в частині визнання винним ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам від 03.09.2021 та від 07.09.2021 сторонами кримінального провадження не оспорюються.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме трьох епізодів крадіжок. Вартість викраденого майна потерпілої ОСОБА_7 , скоєного 16.08.2021, складає 1726 грн 72 к.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 злочину 16.08.2021, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн (1135 грн х 2).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення у ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість майна викрадення якого інкримінується ОСОБА_6 16.08.2021 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн, то колегія суддів вважає, що скоєне обвинуваченим не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Крім того, слушними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги прокурора та обвинуваченого про сплив строку, визначеного ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2024 ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 ; ч. 3 ст. 357 КК України, 16.08.2021 та 01.09.2021. Строки давності притягнення ОСОБА_6 минули , а тому вирок суду в цій частині підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України в цій частині.

У зв`язку з наявністю підстав для скасування вказаного вироку в частині засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 357 ; ч. 3 ст. 357 КК України, та за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 16.08.2021, цей же вирок підлягає зміні з виключенням застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі призначене з дотриманням ст. 65 КК України.

На думку колегії суддів, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 , підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024. Спосіб часткового складання призначених покарань за ч. 2 ст. 185 КК України та за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.01.2024, є таким, що відповідає закону України про кримінальну відповідальність. Призначення судом остаточного покарання відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02.05.2024, щодо ОСОБА_6 скасуванню в частині засудження за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України, та епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України від 16.08.2021, та зміні з виключенням ч. 1 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, щодо ОСОБА_6 скасувати в частині засудження за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України, та епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України від 16.08.2021.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 від 16.08.2021 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1763/2025

№ 755/16802/21

Категорія КК: ч. 2 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357; ч. 2 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, щодо ОСОБА_6 скасувати в частині засудження за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України, та епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України від 16.08.2021.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 357; ч. 3 ст. 357 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_7 від 16.08.2021 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали проголосити 03 березня 2025 року о 09 годині 15 хвилин.

С у д д і :

______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3