В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. Справа № 596/192/25

Провадження № 1-кп/596/118/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин обєднане кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000017 01.02.2025, за №0000023 10.02.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, тимчасово не працює, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ст.128 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з березня 2024 року по 29 січня 2025 року ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись єдиним злочинним наміром, перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї та у приміщенні будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , яка проживає разом з ним, неодноразово здійснюючи відносно неї психологічне насильство, зокрема, виражається нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, чинить моральний та психологічний тиск відносно потерпілої ОСОБА_4 , внаслідок чого принижував її честь і гідність та завдавав психологічних страждань.

Так, 14 березня 2024 року близько о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за вище вказаною адресою, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_4 , а саме чинив на неї моральний та психологічний тиск, шарпав за одяг.

Надалі, 25 липня 2024 року о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи повторно вчинив домашнє психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 , під час якого чинив на неї моральний, психологічний тиск, висловлювався нецензурними словами.

Внаслідок вчинених, вказаних, неправомірних дій, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року справа № 596/578/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 170 гривень штрафу. Крім того постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2024 року справа № 596/1445/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 гривень штрафу.

ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 29 січня 2025 року приблизно о 20 годині 30 хвилин за місцем проживання, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив щодо матері ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, дії психологічного насильства, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Систематичні протиправні дії ОСОБА_5 , призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, потребує постійної медичної та психологічної допомоги, намагається захиститись від насильства.

09 лютого 2025 року у період часу з 14.20 год. до 15.30 год. ОСОБА_5 відпочивав у нежитловому (закинутому) приміщенні сільського клубу с. Товсте Чортківського району, де вживав алкогольні напої разом із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , жителями с. Товсте, Чортківського району, та ОСОБА_8 . Надалі близько о 15:20 год. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, причиною якого стали раптово виниклі неприязні відносини, в ході якого ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з необережності, не маючи прямого умислу на спричинення тяжких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, які він повинен був та міг передбачати, долонями обох рук відштовхнув ОСОБА_6 в область грудної клітини, від якої останній ступив крок назад. Надалі ОСОБА_5 стопою правої ноги наніс один удар в область грудної клітини, від чого той не втримався на ногах, втратив рівновагу та впав, вдарившись правою боковою ділянкою голови об бетонне покриття.

В результаті необережних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, відкриту черепно-мозкову травму з переломом склепіння та основи черепа, із посттравматичною перфорацією барабанної перетинки правого вуха, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст.128 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати докази в кримінальному провадженні.

Суду пояснив, що він дійсно з березня 2024 року по січень 2025 року неодноразово чинив психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , з якою проживає, зокрема, виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив відносно неї моральний та психологічний тиск. На даний час він критично оцінює свої дії, з матірю стосунки покращились.

Щодо необережного спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 додатково показав, що дійсно за обстапвин, встановлених в обвинувального акті на грунті неприязних відносин він долонями рук відштовхнув потерпілого в область грудної клітини, а далі стопою правої ноги наніс удар в область грудної клітини. Від цих ударів ОСОБА_6 впав та вдарився правою боковою ділянкою голови об бетонне покриття. Розкаюється у вчиненому, з потерпілим примирився.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи та доводяться, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні підтвердила факти вчинення обвинуваченим стосовно неї психологічного насильства. Додатково пояснила, що це насильство чинилось на неї неодноразово та завдало шкоди її психологічному здоров`ю. Вона перебула у пригніченому тривожному стані, відчувала психологічні страждання через те, що її син вчиняє такі дії. На даний час її стосунки з сином покращились. Вона просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 через канцелярію суду подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості ОСОБА_5 за ст. 126-1, ст.128 КК України, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи та у вчиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, «поза розумним сумнівом», і кваліфікація його дій за ст. 126-1, ст.128 КК України є вірною.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, у відповідності із вимогами ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 є особою молодого віку, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, на «Д» обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілих, щоб суворо не карати обвинуваченого. Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

Тому суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ст. 126-1, ст.128 Кримінального кодексу України.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити із врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

На підставі встановлених судом обставин та особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

З врахуванням наведеного, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, на строк 3 місяці..

На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, є пропорційним характеру вчинених дій і їх небезпечності, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність як ним самим так і іншими особами, та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Керуючись ст.ст.370-376 КПК України, ст.91-1 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 126-1, ст.128 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за ст. 126-1КК України у виді 1 (одного) року 2 (два) місяці позбавлення волі;

- за ст.128 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (два) місяці позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, на строк 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.2 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_9