Справа № 203/1223/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

скаржника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000151. В обгрунтування скарги посилався на неповноту проведення досудового розслідування та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши скаржника та прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до ст.ст.283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно п.4 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, окрім іншого, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ч.4 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000151, відомості за яким було внесено до ЄРДР 26.01.2021 року за ч.1 ст.364 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13.01.2021 року у справі №554/91/21, якою було зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 30.10.2020 року щодо можливого зловживання владою або службовим становищем з боку окремих працівників Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 30.09.2024 року досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою прокурора від 14.12.2023 року було скасовано попередню постанову слідчого від 04.07.2023 року про закриття кримінального провадження, з посиланням, окрім іншого, на передчасність висновків слідчого щодо недоведеності матеріальних збитків та відсутності істотної шкоди, оскільки в матеріалах провадження відсутні копії виконавчого провадження №469393300 за виконавчим документом №2/0202/4389/2014 від 16.03.2015 року, на які посилається заявник.

Проте, під час подальшого досудового розслідування відповідні копії матеріалів виконавчого провадження не витребовувались та до кримінального провадження не долучались.

Згідно листа слідчого від 23.04.2024 року було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про допит останнього в якості свідка у кримінальному провадженні. Проте, матеріали кримінального провадження не містять протоколу відповідного допиту або інформації щодо підстав не проведення допиту заявника.

Також в матеріалах містяться ухвали слідчих суддів Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.03.2024 року та від 16.05.2024 року, якими було задоволено скарги представника ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого розглянути клопотання останнього від 27.12.2023 року та від 20.04.2024 року. Проте, відомості щодо результатів їх розгляду в матеріалах кримінального провадження відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, без проведення всіх необхідних слідчих та вчинення процесуальних дій, а тому підлягає скасуванню, а скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 30 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000151.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1