Справа № 303/4019/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/663/23, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 03 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 13.05.2018 по 21.08.2018 включно.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.05.2018 на майно вилучене в ході проведення 13.05.2018 огляду місця події: двоколісний мотоцикл марки «Yamaha» моделі «Drag Star», реєстраційний номер НОМЕР_1 , двоколісний мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Vulcan», реєстраційний номер Республіки Угорщини НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , подушку безпеки з передньої лівої дверці автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , подушку безпеки з керма водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , чохол з водійського керма автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , чохол з механічної коробки перемикання передач автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , матерчатий чохол з підголівника сидіння водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , дрібні уламки скла з проїзної частини, які упаковані в спец-пакет № 4427484 .

-2-

Речові докази: двоколісний мотоцикл марки «Yamaha» моделі «Drag Star», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Мукачівському РУП ГУ НП в Закарпатській області повернуто за належністю ОСОБА_9 ; двоколісний мотоцикл марки «Kawasaki» моделі «Vulcan», реєстраційний номер Республіки Угорщини НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Мукачівському РУП ГУ НП в Закарпатській області повернуто за належністю ОСОБА_10 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Мукачівському РУП ГУ НП в Закарпатській області повернуто за належністю ОСОБА_7 ; подушку безпеки з передньої лівої дверці автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , подушку безпеки з керма водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , чохол з водійського керма автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , чохол з механічної коробки перемикання передач автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , матерчатий чохол з підголівника сидіння водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «A 170 CDI», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_3 , дрібні уламки скла з проїзної частини, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області знищено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1144 грн за проведення автотехнічної експертизи № 10/133 від 31.05.2018; 572 грн - за проведення автотехнічної експертизи № 10/134 від 01.06.2018; 572 грн - за проведення автотехнічної експертизи № 10/135 від 01.06.2018; 1716 грн - за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 10/136 від 21.06.2018; 3575 грн за проведення експертизи з дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди № 9816 від 25.06.2018.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 179010 грн в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди; 160000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 2000 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 74600 грн в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди; 200000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 2000 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 о 14 год 50 хв 13.05.2018, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz А 170 СDІ» р.н.з. НОМЕР_4 , разом з пасажирами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , рухаючись по автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, зі сторони м. Свалява у напрямку м. Мукачева, проїжджаючи ділянку 764км+109м поблизу смт Чинадієво Мукачівського району, при швидкості руху приблизно 110-120 км/год, що значно більша за допустиму за межами населеного пункту (90 км/год), на заокругленні дороги праворуч, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на які виїзд заборонено, діючи всупереч вимогам п. 1.3, 1.5, 1.10 Правил дорожнього руху України «безпечна швидкість», п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 12.6 (ґ) та 34.1.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не

-3-

забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав автомобіль у межах своєї смуги руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1 та допустив виїзд на смугу зустрічного руху з послідуючим зіткненням із зустрічним двоколісним мотоциклом марки «Yamaha XV1100» моделі «Drag Star» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , після чого допустив зіткнення з другим двоколісним мотоциклом марки «Kawasaki VN900B» моделі «Vulcan» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , що їхав разом із пасажиркою ОСОБА_10 , які у той час рухалися один за одним у своїй смузі руху зі сторони м. Мукачева у напрямку м. Свалява. Невиконання водієм ОСОБА_7 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо-транспортної пригоди - отриманням потерпілими ОСОБА_9 й ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та смертю потерпілого ОСОБА_15 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку суду та направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що під час досудового розслідування та в суді першої інстанції перевірялась лише причетність ОСОБА_7 до дорожньо-транспортної пригоди з огляду на перебування його в стані алкогольного сп`яніння, при цьому можливість порушення Правил дорожнього руху іншими водіями транспортних засобів не перевірялась, тому подальше досудове розслідування проводилось однобічно та упереджено. Зокрема, у протоколі огляду місця події не зазначено оглядову фото фіксацію, опис розташування транспортних засобів та наявність слідів їхнього контактування є неповним, оскільки детально не описано місце вірогідного зіткнення автомобіля «Мерседес» з мотоциклом «Yamaha Drag Star», що є важливим для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, огляд транспортних засобів взагалі не проводився, а результати технічного стану і пошкоджень описані лише у висновках експертів. Також звертає увагу на те, що клопотання сторони захисту про проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_7 слідчим було безпідставно відхилено, а експертизи проводились з порушенням норм КПК України. Зокрема, ОСОБА_7 був позбавлений права на відвід експерта, постановки питань, які мали значення для перевірки обставин дорожньо-транспортної пригоди, що є порушенням права на захист при призначенні і проведенні експертизи. Окрім того, зазначає про те те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції стороною захисту зверталось увагу на суттєві порушення вимог КПК України при проведенні огляду місця події та проведенні судових автотехнічної та трасологічної експертиз, які залишились поза увагою слідчого й прокурора. Зокрема, вказує на те, що протокол огляду місця події виконано на заздалегідь заготовленому бланку і невідомо, яким нормативним актом такий бланк протоколу огляду місця події передбачений. До того ж такий не відповідає вимогам ст. 104, 105 КПК України та криміналістичній методиці огляду місця події. В даному протоколі огляду місця події від 13.05.2018 відсутні відомості про наявність нерівностей та пошкодження дорожнього полотна, не описана дорожня розмітка; не описані дорожні знаки, хоча на місці дорожньо-транспортної пригоди наявний дорожній знак 764 км та інші, загальну видимість при денному світлі; не описано і не вказано місце розташування третього мотоцикла під керуванням ОСОБА_16 ; не вказано на якому транспортному засобі та які конкретно виявлені пошкодження; відсутня інформація про пошкодження та локалізацію слідів контактної взаємодії та слідів шин транспортних засобів; ні в протоколі огляду місця події, ні в схемі до протоколу не зазначено ширину полоси руху мотоциклів безпосередньо на місці зіткнення транспортних засобів, тощо. Таким чином, через відсутність достовірної слідової та іншої необхідної інформації при огляді місця події експерт дав неповний висновок та констатував, що у зв`язку з відсутністю слідової інформації коліс транспортних засобів до зіткнення, встановити точну траєкторію руху транспортних засобів не виявляється можливим.

-4-

У висновку експерта № 10/136 від 21.06.2018 фактично підтверджено показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він зачепив виступаючі частини мотоцикла під керування ОСОБА_9 , який в цей момент рухався фактично по суцільній розділовій смузі, а встановити експертним шляхом точне місце зіткнення цих транспортних засобів експерт не зміг в силу відсутності достовірної слідової інформації, тому висловив лише припущення, що зіткнення автомобіля марки «Мерседес» та мотоцикла «Yamaha Drag Star» відбулося в місці, що передує фіксації на схемі під позначками 6 (сліди подряпин), 7 (слід юзу заносу), 12 (частини пластмаси), на смузі руху по напрямку до м. Києва ближче до осьової лінії. Таким чином, на його переконання, експертизи проводилися за надуманими вихідними даними, без надання експертам всіх матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим сторона захисту клопотала про допит слідчого та експерта, з послідуючим проведенням слідчого експерименту та повторних експертиз. Також зазначає, що докази, якими доводиться вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині і на які суд посилається у вироку є суперечливими, сумнівними з точки зору їхньої допустимості та достовірності, оскільки мають суттєві елементи припущень.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , неявка яких, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також приймається до уваги думка захисника-адвоката ОСОБА_6 , який не заперечив проти розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченого та потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого та законність вироку суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального

-5-

провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку окрім іншого повинна містити докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

Проте, постановивши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, суд першої інстанції даних вимог Конвенції та Кримінального процесуального закону не дотримався.

З вироку вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Українине визнав та від дачі показів відмовився, подав до суду письмові пояснення, згідно яких він 13.05.2018 біля 15 год, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz А 170 СDІ» р.н.з. НОМЕР_4 , рухався зі швидкістю 75-80 км/год з м. Свалява у напрямку м. Мукачева. Проїжджаючи 764 км автодороги М-06 здаля побачив групу мотоциклістів, які рухалися у зустрічному напрямку. Раптом передній мотоцикліст, який їхав впритул до суцільної лінії дорожньої розмітки, «вильнув» вліво-вправо, очевидно, об`їжджаючи вибоїну на дорозі, що призвело до того, що в момент роз`їзду керований ним автомобіль лівою частиною зачепив виступаючі частини мотоцикла. Від зіткнення спрацювали подушки безпеки і автомобіль став не керованим. Як саме некерований ним автомобіль збив ще два мотоцикла він пояснити не може, оскільки прийшов до себе після зупинки автомобіля.

Не погодившись з вказаними показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 та правовою позицією сторони захисту, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі показань потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та письмових доказів, зокрема, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновків автотехнічних експертиз, висновків судово-медичних експертиз, висновку транспортно-трасологічної експертизи.

Колегія суддів уважає, що зі змісту обвинувального вироку неможливо визначити, на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про підтвердження тих обставин, які ставляться ОСОБА_7 у вину за змістом обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнаного судом доведеним, оскільки у вироку міститься лише перелік доказів, які суд позиціонує у якості таких, однак відсутній належний аналіз цих доказів у контексті тих обставин, які цими доказами підтверджуються.

Згідно вимог до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

-6-

Як вбачається з обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_7 о 14 год 50 хв 13.05.2018, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz А 170 СDІ» р.н.з. НОМЕР_4 , разом з пасажирами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , рухаючись по автодорозі М-06 сполученням Київ-Чоп, зі сторони м. Свалява у напрямку м. Мукачева, проїжджаючи ділянку 764км+109м поблизу смт Чинадієво Мукачівського району, при швидкості руху приблизно 110-120 км/год, що значно більша за допустиму за межами населеного пункту (90 км/год), на заокругленні дороги праворуч, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на які виїзд заборонено, діючи всупереч вимогам п. 1.3, 1.5, 1.10 Правил дорожнього руху України «безпечна швидкість», п. 2.1 «а», 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.1, 12.6 (ґ) та 34.1.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав автомобіль у межах своєї смуги руху, перетнув дорожню горизонтальну розмітку 1.1 та допустив виїзд на смугу зустрічного руху з послідуючим зіткненням із зустрічним двоколісним мотоциклом марки «Yamaha XV1100» моделі «Drag Star» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , після чого допустив зіткнення з другим двоколісним мотоциклом марки «Kawasaki VN900B» моделі «Vulcan» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 , що їхав разом із пасажиркою ОСОБА_10 , які у той час рухалися один за одним у своїй смузі руху зі сторони м. Мукачева у напрямку м. Свалява. Невиконання водієм ОСОБА_7 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо-транспортної пригоди - отриманням потерпілими ОСОБА_9 й ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень та смертю потерпілого ОСОБА_15 .

Між тим, доводи сторони захисту про можливе порушення Правил дорожнього руху іншими водіями транспортних засобів, з огляду на те, що мотоцикліст їхав упритул до суцільної лінії дорожньої розмітки і наближаючись до керованого ОСОБА_7 автомобіля, об`їжджаючи вибоїну на дорозі, різко вильнув наліво, у зв`язку з чим автомобіль лівою частиною зачепив виступаючі частини мотоцикла, залишились нез`ясованими і не спростованими.

Зокрема у вироку суд лише констатував, що такі спростовані показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та письмовими доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею та схемою від 13.05.2018 та висновком транспортно-трасологічної експертизи № 10/136 від 21.06.2018, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, однак викладаючи у вироку такі показання свідків та письмові докази, суд не мотивував, яким чином вони доводять пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення й унеможливлюють визнання спроможною версію, висунуту останнім на свій захист.

Такі дії суду першої інстанції не відповідають вимогам ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципів верховенства права закріпленому в ст. 8 КПК України та суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 94 КПК України, згідно яких повинен був оцінити докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку, сукупності та достатності, щоб дійти висновку про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та доведеності чи недоведеності вини у його вчиненні.

-7-

Таким чином, суд першої інстанції у своєму вироку, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, лише формально перерахував наведені докази, належної оцінки їм не дав та сформував висновок односторонньо без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника, сторона захисту просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ненадання оцінки доказам в частині їх належності й допустимості. Ці доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Зокрема, обвинувачений та його захисник під час судового розгляду стверджували про неналежність як доказу протоколу огляду місця події, з огляду на невідповідність такого вимогам ст. 104, 105 КПК України та криміналістичній методиці огляду місця події.

Разом з тим, судом не надано оцінки доводам про відсутність у протоколі огляду місця події від 13.05.2018 відомостей про наявність нерівностей та пошкодження дорожнього полотна, опису дорожньої розмітки; дорожніх знаків, загальної видимості при денному світлі; місце розташування третього мотоцикла під керуванням ОСОБА_16 ; не вказано на якому транспортному засобі та які конкретно виявлені пошкодження; відсутня інформація про пошкодження та локалізацію слідів контактної взаємодії та слідів шин транспортних засобів; ні в протоколі огляду місця події, ні в схемі до протоколу не зазначено ширину полоси руху мотоциклів безпосередньо на місці зіткнення транспортних засобів, тощо.

Крім того, залишились не спростованими доводи сторони захисту про порушення права на захисту ОСОБА_7 під час досудового розслідування через безпідставне відхилення клопотання про проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_7 .

Також судом не дано оцінки доводам сторони захисту про суттєві порушення вимог КПК України при проведенні огляду місця події та проведенні судових автотехнічної та трасологічної експертиз.

Зокрема, судом не дано оцінки доводам сторони захисту про те, що експертизи проводилися за надуманими вихідними даними, без надання експертам всіх матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим сторона захисту клопотала про допит слідчого та експерта, з послідуючим проведенням слідчого експерименту та повторних експертиз.

Клопотання сторони захисту про необхідність проведення допиту в судовому слідчого та експертів, судом першої інстанції відхилено без належних обґрунтувань.

Тобто, суд першої інстанції мав перевірити і проаналізувати всі доводи, наведені стороною захисту, зокрема й обвинуваченим, зіставити їх з наявними у справі доказами та дати на кожен доречний і важливий аргумент сторони захисту вичерпну відповідь у своєму рішенні, пославшись на відповідну норму права.

Разом з тим суд формально навів у вироку докази, які були покладені в основу вироку, зазначив, що вони є належними і допустимими. Проте, жодних відповідей на доводи сторони захисту щодо недопустимості конкретних доказів суд не навів, натомість, зазначив, що вони є належними і допустимими, пославшись на відповідність усіх доказів вимогам ст. 86 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду щодо винуватості обвинуваченого, у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, і в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, не проаналізував і не вмотивував у вироку показання допитаних в

-8-

судовому засіданні осіб, а лише обмежився формальним викладенням їх у вироку без будь-якої оцінки хоча б одного з них, фактично вдавшись до дублювання змісту обвинувального акту, не зазначивши які саме обставини правопорушення цим підтверджуються.

Аналогічної позиції дійшов і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду, виклавши її у постановах від 21.03.2024 (справа № 303/5635/21, провадження № 51-5169 км 23), від 31.01.2023 (справа № 688/2017/15-к,провадження № 51-2573км21), від 03.05.2023 (справа № 443/2309/13-к, провадження № 51-1319км23), де, окрім іншого, зазначено про обов`язок суду проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні всі доводи захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого.

Зазначені порушення КПК України, на думку апеляційного суду, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому це порушення визнається судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

За наявності зазначеного вище допущеного судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, вирок суду не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Оскільки порушення вимог кримінального процесуального закону було допущене у ході судового розгляду в суді першої інстанції і саме цей суд має повноваження на вчинення процесуальних дій, направлених на усунення порушень, на які вказано вище, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду кримінального провадження, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу,

-9-

відповідно до ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, з урахуванням положень, передбачених ст. 17, 23, 94, 95 КПК України, з дотриманням прав учасників процесу, ретельно перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника і, в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2023 щодо ОСОБА_20 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді