УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/15708/23

Провадження № 1-кп/522/2678/23

23 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Одесі клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001018, відомості про яке внесено 21.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, депутата Одеської районної ради Одеської області восьмого скликання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001018, відомості про яке внесено 21.10.2022 року до Єдиного реєстру досудового розслідування, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_8 , який був застосований згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року, а саме зменшити розмір застави з 3 000 000 гривень до 242 240 гривень, що у відповідності до вимог КПК України становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Заставу в розмірі 2 757 760 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_10 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві відносно ОСОБА_8 , згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2023 року, повернути заставодавцю.

Захисник в судовому засіданні підтримав своє клопотання, згідно якого 04 червня 2024 року суддею Приморського районного суду міста Одеса у справі № 522/15708/23 постановлено ухвалу, якою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії покладених на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, під час дії запобіжного заходу у вигляді застави терміном на два місяці, та в подальшому з серпня 2024 року по теперішній час процесуальні обов`язки не продовжувались, клопотання сторони обвинувачення відносно ОСОБА_8 до суду не надходили, а ОСОБА_8 сумлінно дотримується покладених на нього ч. 7 ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків. Також захисник наголосив на відсутності в ухвалі слідчого судді відомостей про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, про відсутність обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та про відсутність посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. На переконання захисника, слідчий суддя прийшов до хибного висновку про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому іншим кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В обґрунтування необхідності повернення застави заставодавцю зазначає, що матеріальний стан заставодавця ОСОБА_10 та її сім`ї значно погіршився, а тому просив змінити запобіжних захід відносно ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника і просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти клопотання захисника, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на теперішній час не змінилися та зменьшилися. Зменшення суми, на думку прокурора, застави не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Розглянувши доводи клопотання захисника ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, згідно поданого до суду обвинувального акту встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 , обвинувачується в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

07.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.05.2023 включно, з альтернативою у вигляді застави, що становить 3 000 000 грн., яка у подальшому внесена заставодавцем.

З урахуванням того, що за ОСОБА_8 було внесено встановлену ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2023 року заставу, на нього покладено встановлені положеннями ст. 194 КПК України обов`язки, а саме: не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні № 0001018; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 26.04.2023 року, ухвалу Печерського районного суду від 07.03.2023 залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2023р., клопотання прокурора задоволено частково та продовжено дію покладених на підозрюваного ОСОБА_8 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місці, до 30.08.2023р., а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0001018; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, строк дії якої закінчується.

Вирішення під час судового розгляду питання щодо зміни запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, підстави та порядок звернення із клопотанням про зміну запобіжного заходу передбачено ч. 1 ст. 201 КПК України, ч. 5 ст. 194 КПК України.

За загальним правилом, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Суд наголошує, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу не визначається, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Частинами 1, 2 статті 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Оцінивши доводи сторони захисту в частині аргументів про належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , як з часу обізнаності останнього про наявність кримінального провадження, так і з часу застосування до нього запобіжного заходу, як підставу для твердження про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд зазначає наступне.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у випадку порушення підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, фактично застава у відповідному розмірі забезпечує виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, на переконання суду, відсутність з боку обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження не є достатньою підставою для твердження про відсутність того чи іншого ризику. Зазначена обставина свідчить лише про те, що застосований запобіжний захід є дієвим, та таким, що у достатній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого. На переконання суду саме визначений на теперішній час розмір застави забезпечує належну поведінку ОСОБА_8 на даній стадії кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, прокурором під час обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу було доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час продовжують існувати.

Враховуючи хід судового розгляду справи та ті обставини, що на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, твердження сторони захисту про відсутність встановлених під час обрання запобіжного заходу ризиків є передчасним.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пов`язаний із корупцією, на даний час свідки та обвинувачені по справі не допитані, письмові докази суду ще не надавались, оскільки обвинувальний акт не призначений до судового розгляду, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що наявний запобіжний захід у вигляді застави буде належним і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Частиною 4 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вже було зазначено, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, що відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, передбачає визначення застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, згідно абзацу 2 ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що суд, при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого повинен враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а також його професійне становище. Судом, враховуючи винятковий характер справи, виправдано корегування суми для звільнення під заставу з рівнем передбачуваної відповідальності для забезпечення того, щоб винні не мали стимулу уникати правосуддя і знехтувати заходами безпеки.

В цьому контексті суд приймає до уваги положення п. 25 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022, в якому Суд зауважує на тому, що загальні принципи щодо обґрунтування визначення розміру застави наведені в рішеннях у справах «Корбан проти України» (Korban v. Ukraine), заява №26744/16, п.п. 154-157, від 04.07.2019), та «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), заява №12050/04, п.п. 78-81, ЄСПЛ 2010). Зокрема, гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, п. 70, від 22.05.2018). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим ст. 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави.

Разом з тим, приймаючи до уваги обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого корупційного злочину, які беззаперечно компрометують та підривають довіру суспільства до державних органів та держави в цілому, а також викликають підвищений суспільний резонанс в умовах воєнного стану,для визначення розміру застави в даній справі, суд приходить до висновку, що у разі призначення застави як альтернативного запобіжного заходу у межах визначених п.3 ч.5 ст.182 КПК, така застава з великою вірогідністю може виявитися не здатною забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у кримінальному провадженні, що дає законні підстави для визначення застави у більшому розмірі, ніж передбаченого зазначеною нормою процесуального закону.

З приводу аргументів сторони захисту та заставодавця щодо необхідності повернення застави ОСОБА_10 з огляду на вимушену необхідність у останнього виїхати з населеного пункту, в якому вона мешкала, та пошкодження житла, суд зазначає, що вказані обставини не є релевантними для підстав зміни запобіжного заходу. На вказані обставини судом зверталася увага сторони захисту та самого заставодавця в судовому рішенні від 27.10.2023 року, у якому зазначено, що обставини, пов`язанні з погіршенням її матеріального стану, виникли до того, як вона внесла заставу, як було зазначено прокурором і підтверджено наданими суду документами.

Так, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою. Таким чином, вищезазначені законодавчі положення пов`язують можливість повернення застави виключно з припиненням дії цього запобіжного заходу.

Суд наголошує, що у випадку застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положень ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Таким чином, внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за підозрюваного/обвинуваченого є актом доброї волі такої особи. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її волі. При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується самим лише фактом внесення визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов`язки заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу. Водночас така особа несе і ризик втрати внесених нею коштів у випадку невиконання підозрюваним/обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на вищезазначене, у заставодавця відсутні підстави очікувати, що грошові кошти, внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк за його бажанням до припинення дії цього запобіжного заходу.

Таким чином, судом при ухвалені судового рішення за клопотання не можуть бути взяти до уваги обставини, що мали місце в житті заставодавця після останньої зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки суд звертає особливу увагу на твердження сторони захисту про те, що 18 травня 2023 року гр. ОСОБА_10 уклала попередній Договір купівлі-продажу нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_3 , вартість майна складає 2.964.000,00 (два мільйона дев`ятсот шістдесят чотири тисячі) грн., та внесла задаток у сумі 304 000,00 (триста чотири тисячі) грн., та відповідно до 15.07.2023 року мала повністю розрахуватись за квартиру, тобто посилання на події які вочевидь є не актуальними на день звернення до суду із таким клопотанням та на час його розгляду судом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що на теперішній час клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 177-178, 182, 194, 201, 350, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та про повернення застави, внесеної заставодавцем відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1