Справа № 947/703/25
Провадження № 1-кс/947/319/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001405 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001405 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою забезпечення речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, просить накласти арешт на предмет схожий на ніж, що знаходиться у чохлі та упаковано до сейф-пакунку НПУ №WAR1479859 із забороною відчуження та розпорядження

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчої ОСОБА_3 надійшла заява, в якій просить розгляд клопотання провести за її відсутності, у зв`язку з проведенням невідкладних слідчих дій.

На теперішній час органом досудового розслідування перевіряються відомості про власника вилученого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що у провадженні слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001405 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.12.2024 до Одеського раи?онного управління поліціі? No1 ГУНП в Одеськіи? області, надіи?шов рапорт від інспектора СПКВП ОРУП №1 ГУНП в Одеськіи? області ОСОБА_5 , в якому повідомляє, що 28.12.2024 року під час комендантського патрулювання маршруту No16, близько 01:40 годин за адресою: м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога, 31, зупинено громадянина що порушив комендантську годину на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в ході перевірки по базам ІПНП встановлено що дании? громадянин є віи?ськовослужбовцем, в подальшому в ході проведення поверхневоі? перевірки гр. ОСОБА_6 , у рюкзаку останнього було виявлено предмет схожии? на ніж, якии? зовні схожии? на холодну зброю. ЖЕО №30739

Окрім цього, від ОСОБА_6 надійшла заява про добровільну видачу предмета схожого на ніж, зі слів останнього цей ніж він купив у 2022 році та зберігав при собі без мети збуту.

У зв`язку з вищевикладеним, 28.12.2024 слідчим було проведено огляд ділянки місцевості за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Філатова, 15А,в ході якого було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_6 предмет схожий на ніж, що знаходиться у чохлі та упаковано до сейф-пакунку НПУ №WAR1479859.

28.12.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого предмету зовні схожого на холодну зброю (ніж) речовим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

В свою чергу, метою накладення арешту майна є необхідність забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), яке, крім того, в подальшому буде використовуватися при проведенні відповідних процесуальних дій з ним (експертиз, оглядів тощо).

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений предмет відповідає категорії речових доказів. Відтак, оскільки вилучений предмет може використовуватися як доказ, зокрема, на підтвердження причетності громадянина ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення за обставинами даного кримінального провадження (причетність якого на теперішній час перевіряється), в зв`язку з чим не виключено в такому випадку набуття останнім відповідного процесуального статусу в рамках такого кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що завданням арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність запобігання його приховування, псування та знищення з боку громадянина ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, з огляду на викладене, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлений слідчим предмет є доказом в рамках даного кримінального провадження, та більш того є таким, що вилучений законом з обігу, й у зв`язку із чим, є безпосереднім об`єктом експертних досліджень, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001405 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на предмет зовні схожий на ніж, що знаходиться у чохлі та упаковано до сейф-пакунку НПУ №WAR1479859

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1