Справа № 191/1063/25
Провадження № 1-кп/191/54/25
У Х В А Л А

іменем України

22 квітня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000 від 24 січня 2025 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх або інших осіб, працездатного, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.02.2024 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення з застосуванням ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000 від 24 січня 2025 року відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про витребування електронних документів з офісу Генерального прокурора інформації - а саме: - повного пакету інформації про рух провадження з прикріпленими файлами та узагальнення до розслідування даного кримінального провадження на відповідність сформованого руху з моменту внесення до ЄРДР від 15.01.2025р. за № 0000102 та ЄРДР від 24.01.2025 р. за № 0000130 (а також з об`єднаними іншими кримінальними провадженнями внесеними до ЄРДР та долученням до даного запиту інструкції про порядок створення (ведення) і законність внесення багаточисельних відомостей до ЄРДР; - як в цьому випадку з посиланням на один номер кримінального провадження в ході досудового розслідування, мотивуючи тим, що за даним кримінальним провадженням обвинувачується його підзахисний ОСОБА_5 . При ознайомленні з матеріалами даного кримінального провадження ним було виявлено великі розбіжності і багаточисельні суперечності як за датою внесення відомостей витягу до ЄРДР, так і до фабули скоєння злочину і його кваліфікації, тому з метою всебічного і повного дослідження і законності прийнятого судового рішення вважаю за необхідне провести перевірку на допустимість складених документів. Дане витребування необхідно стороні захисту для подальшої можливості підготувати скарги на дії слідчого, прокурора або заперечення на рішення слідчих суддів при проведенні оперативно слідчих дій і складанні процесуальних документів на досудовому розслідуванні та для подання їх в подальшому в своїх письмових клопотаннях, про визнання неналежних або недопустимих доказів, при проведенні саме повного судового розгляду, згідно чинного законодавства на підставі повного і всебічного дослідження сукупності наданих йому доказів у суді вирішує питання про узгодженість викладених в обвинувальному акті фактичних обставин справи із запропонованою прокурором правовою кваліфікацію вчиненого діяння.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника про витребування інформації з Офісу Генерального прокурора, обґрунтовуючи свою позицію тим, що під час завершення досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України були відкриті всі матеріали кримінального провадження, внаслідок чого сторона захисту мала достатню та ефективну можливість ознайомитися з усіма процесуальними діями та процесуальними рішеннями, їх датою, часом та суб`єктом, які були вчинені та прийняті під час досудового розслідування, будь-яких інших процесуальних дій та процесуальних рішень, крім тих, які вказані у реєстрі матеріалів кримінального провадження та відомості, про які містяться у матеріалах кримінального провадження, не вчинялося та не приймалося, при цьому відомості наявні в ЄРДР є нічим іншим як статистичними даними та не мають доказової сили в кримінальному провадженні, отож в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Суд дослідивши клопотання та ознайомившись із матеріалами поданими до нього, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Закріплення принципу змагальності зумовлює концепцію кримінального провадження, у відповідності до якої сторони кримінального провадження, маючи рівні процесуальні права та обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів, самостійно будують свої правові позиції щодо суті кримінальної справи, самостійно їх відстоюють, зокрема, шляхом надання відповідних доказів на підтвердження своїх позицій. Суд, зберігаючи незалежність та неупередженість, здійснює судовий контроль над тим, щоб процесуальна рівновага сторін кримінального провадження, яка зумовлена принципом змагальності, не була порушена на користь жодної із сторін.

Зазначені висновки кореспондують з положеннями ч. 1 ст. 93 КПК України, в якій міститься положення, відповідно до якого збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, рівності сторін кримінального провадження, суд доходить до висновку, що в межах кримінального провадження основна доказова діяльність у вигляді збирання доказів здійснюється саме сторонами кримінального провадження. Суду в межах кримінального провадження не характерна будь-яка інша участь у доказовому процесі, крім як оцінки вже зібраних та наданих сторонами доказів для розгляду і вирішення кримінальної справи по суті, визначення того, чия правова позиція по справі є обґрунтованою та правильною.

Суд звертає увагу, що чинне процесуальне законодавство не містить прямого правового регулювання процесуальних питань, які стосуються витребування доказів в межах кримінального провадження. Однак в контексті системного зв`язку положень ст.22, 93, 315 КПК України суд приходить до висновку, що витребування судом доказів, речей чи документів під час підготовчого судового засідання є виключною та абсолютною необхідністю вжиття судом заходів процесуального реагування на відновлення процесуальної рівноваги між сторонами кримінального провадження у випадку, коли така рівновага порушується внаслідок неможливості, наприклад, однієї із сторін отримати документи, речі та докази з незалежних від неї причин.

Отже, з метою недопущення порушення принципів змагальності, не перебирання судом на себе функцій збирання доказів при вирішенні клопотання про витребування певних речей та документів суд має встановити, що таке клопотання обумовлено необхідністю відновлення рівноваги процесуальних становищ сторін кримінального провадження, яка була порушена внаслідок об`єктивної неможливості учасників кримінального провадження отримати відповідні речі чи документи у встановленому законодавством порядку.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що отримання певних відомостей, речей та документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, може здійснюватися виключно у спеціальному порядку, що визначається чинним законодавством. Тому також при вирішенні клопотання про витребування доказів з метою недопущення порушення принципу змагальності суд повинен перевірити та встановити, що учасники кримінального провадження у порядку, що передбачений чинним законодавством, у тому числі спеціальними нормами, з причини, що не залежали від їх волі, не змогли отримати певні відомості, речі та документи, що можуть мати значення для кримінального провадження та виконання його завдань.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, що затверджено Наказом Генерального прокуратура N 298 від 30.06.2020 року (далі по тексту - Положення), зазначається, що реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу І Положення власником і розпорядником Реєстру є держава в особі Офісу Генерального прокурора (далі - Власник). Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Офіс Генерального прокурора.

Відповідно до Розділу III Положення право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають: власник - у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до п. 6 Глави 4 Розділу І Положення власник надає інформацію з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України "Про захист персональних даних".

Крім того, у ч. 1ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку встановленому кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, Офіс Генерального прокурора, як власник та розпорядник Єдиного реєстру досудових розслідувань, має повний доступ до відомостей, які вносяться до реєстру, а відповідно Офіс Генерального прокурора наділений всіма повноваженнями щодо надання відомостей про перелік, хід та зміст всіх процесуальних дій, що були вчинені в межах кримінального провадження, та мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та правосудного рішення.

У той же час, оскільки відомості, які вносяться уповноваженими суб`єктами до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є проекцією та процесуальною фіксацією тих процесуальних дій та рішень, що вчинялися та приймалися безпосередньо в межах конкретного кримінального провадження, то відповідно Єдиний реєстр досудових розслідувань вміщує в собі інформацію, яка отримана під час здійснення кримінального провадження.

Аналіз Положення у системному зв`язку з ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, КПК України дає можливість зробити висновок, що отримання доступу до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань, як до інформації, що отримана в межах конкретного кримінального провадження, здійснюється у спеціально встановленому законодавством порядку, який визначається положеннями КПК України. При цьому посилання у п. 6 Глави 4 Розділу І Положення саме на КПК України як на закон кодифікованого характеру у вузькому сенсі свідчить про те, що отримання доступу до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань можливо лише в тому порядку, що визначається лише положеннями кримінального процесуального законодавства, яке втілено в приписах лише КПК України.

Як було встановлено судом вище, чинне процесуальне законодавство визначає можливість витребування судом певних речей, документів та інформації за клопотанням учасників кримінального провадження. Однак оскільки Єдиний реєстр досудових розслідувань являє собою єдину автоматизовану електронну інформаційно-телекомунікаційну систему, то відомості, які містяться у цій системі, надаються учасникам провадження лише шляхом забезпечення доступу до таких відомостей без їх вилучення з самої системи. Тобто сутність та механізм доступу до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань відрізняється від механізму та сутності витребування речей та документів.

У зв`язку з цим, суд звертає увагу, що отримання доступу до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань можливо лише шляхом надання тимчасового доступу до відповідних відомостей кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні правові підстави вжиття судом витребування доказів, внаслідок чого клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями131,132,159-166,314,315,372,376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 щодо витребування електронних документів з офісу Генерального прокурора інформації- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1