ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025 Справа №607/4134/25 Провадження №1-кп/607/1237/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000223 від 01 лютого 2025 року обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , діючи всупереч «Положенню про дозвільну систему», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 з наступними змінами, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 з наступними змінами, тобто без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, умисно, у невстановлений період часу та невстановленому слідством місці, придбав 1 (один) запал УДЗ, 83 (вісімдесят три) бойових патронів калібру 5,45 мм (5,45x39мм) зразку 1974 року, із звичайними кулями (7Н6), промислового виготовлення, які є боєприпасами, а також придатними до стрільби та які в подальшому переніс і зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_2 до 31.01.2025, а також 1 (один) корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, яку в подальшому переніс та зберігав у власному гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться по вул. Микулинецька, 115 в м. Тернополі до 01.02.2025.

В подальшому, 31.01.2025 та 01.02.2025 в ході проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , який перебуває у володінні останнього, та знаходиться у АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено 83 (вісімдесят три) бойові патрони калібру 5,45 мм (5,45x39мм) зразку 1974 року, із звичайними кулями (7Н6), промислового виготовлення, які є боєприпасами та придатними для стрільби, 1 (один) корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН із запалом УДЗ, яка в сукупності є бойовим припасом.

За таких обставин, вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні позиція з приводу пред`явленого йому обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю, викладеного в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

3. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України. Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

4. Мотиви призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем м. Тернопіль, Тернопільської області, українцем, громадянином України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, є особою з інвалідністю ІІІ групи, є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою Міністра оборони України за поранення, раніше не судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, яке у відповідності до положень частин другої та п`ятої статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин (ч.1 ст.263 КК України), особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно з ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме: за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані.

5. Рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_4 призначеного покарання.

Із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення ним протиправності свого вчинку, беручи до уваги наявність цієї пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

6. Вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні в порядку частини 9 статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.10 ст. 100 КПК України, застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

За таких обставин, слід застосувати спеціальну конфіскацію до предметів кримінального правопорушення, серед яких: 49 патронів та 3 гільзи, які поміщено у спеціальне упакування №2662495, та 28 патронів та 3 гільзи, які поміщено у спеціальне упакування №2662496, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Галицька,40.

7. Вирішення питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експертів в порядку частини 2 статті 124 КПК України.

За змістом частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- експертизи зброї від 10.02.2025 №СЕ-19/120-25/1517-БЛ у розмірі 1591,80 грн,

- експертизи зброї від 10.02.2025 №СЕ-19/120-25/1519-БЛ у розмірі 1591,80 грн,

- вибухотехнічної експертизи від 14.02.2025 №СЕ-19/120-25/1520-ВТХ у розмірі 2387,70 грн,

- вибухотехнічної експертизи від 26.02.2025 №СЕ-19/120-25/2254-ВТХ у розмірі 1989,75 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 182, 349, 369, 370, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, 74, 75, 76, 81, 263 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Застосувати спеціальну конфіскацію до предметів кримінального правопорушення, серед яких: 49 патронів та 3 гільзи, які поміщено у спеціальне упакування №2662495, та 28 патронів та 3 гільзи, які поміщено у спеціальне упакування №2662496, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Тернопіль, вул. Галицька,40.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні, а саме:

- експертизи зброї від 10.02.2025 №СЕ-19/120-25/1517-БЛ у розмірі 1591 (однієї тисячі п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 коп.,

- експертизи зброї від 10.02.2025 №СЕ-19/120-25/1519-БЛ у розмірі 1591 (однієї тисячі п`ятсот дев`яносто одна) гривень 80 коп.,

- вибухотехнічної експертизи від 14.02.2025 №СЕ-19/120-25/1520-ВТХ у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 коп.,

- вибухотехнічної експертизи від 26.02.2025 №СЕ-19/120-25/2254-ВТХ у розмірі 1989 (однієї тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять ) гривень 75 коп.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1