ВИРОК

Іменем України

11.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000789 від 03.08.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в кінці червня 2024, точної дати не встановлено, перебуваючи в приміщенні по вул. Стрийська 45 в м. Львові, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом зняття в подальшому грошових коштів з банківського рахунку, привласнила банківську картку за № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої являється АТ КБ "Приватбанк", яка видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім?я ОСОБА_5 та яка відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, являється офіційним документом.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, та просила суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно наявної в матеріалах справи заяви, просив розглядати справу без його участі, а також зазначив, що шкоду завдану йому відшкодовано та претензій не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів..

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, завдання потерпілому майнової шкоди, яка станом на день розгляду справи відшкодована, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, до КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не зверталася, одружена, має неповнолітню дитину, а також те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні, а тому покарання слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого відсутній.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- пластикову банківську картку золотистого кольору на одній із сторін якої є надписи "Золота Універсальна" №4149 6293 6757 6279, 12/27, VISA Gold, "GOLD UNIVERSAL" та вмонтований чіп - повернути потерпілому.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1