Справа № 761/6683/25
Провадження № 1-кс/761/5061/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, працевлаштованої на посаді провідного інженера в АТ «Українська Залізниця» Філія «Пасажирська компанія», не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України,

установив:

17.02.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вх. № 16231) клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що 28.12.2024 приблизно о 00 год. 05 хв., водій автомобіля марки «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись по проїзній частині вул. Василя Липківського у місті Києві, виконуючи маневр повороту ліворуч на вулицю Солом?янська, навпроти будинку № 2А, виїхала за межі проїжджої частини, де скоїла наїзд на бетонний паркан з подальшим перекиданням автомобіля на дах.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження від яких загинули на місці.

За зазначеним фактом, 28.12.2024 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001465, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

28.12.2024 ОСОБА_5 фактично затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України. Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий зазначає, що отримані на цьому етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на вірогідну причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину. Під час обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які станом на сьогодні не змінились та продовжують існувати.

При цьому, на думку слідчого, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 17.02.2025 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у органу досудового розслідування ще є необхідні процесуальні дії, які потрібно провести. Застосування менш суворого запобіжного заходу, на цей час, вважає не можливим, оскільки такий не зможе забезпечити належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останньої.

Захисник ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, зазначивши, що вона свою вину визнає, жодного тиску на потерпілих не вчиняла та має намір останнім допомагати матеріально, при цьому підозрювана жодного разу до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також має двох неповнолітніх дітей на утриманні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001465 від 28.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами Київської міської прокуратури.

28.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило загибель кількох осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.12.2024 у справі № 761/48525/24 застосовано до підозрюваної ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 12.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У свою чергу, правила, передбачені для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, врегульовані параграфом 1 Глави 18 Розділу ІІ, зокрема, статтями 176-178, 184-198 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення зазначеного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй злочину, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Водночас при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що підозрювана ОСОБА_5 , знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого їй інкримінується, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слід зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона схильна і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваної, її поведінку під час ДТП, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду те, що Указом Президента України №64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію російської федерації.

З огляду на умови, які існують в Україні, є можливість перетину підозрюваною кордону.

Слідчий суддя враховує, що в умовах збройної агресії російської федерації проти України велика кількість держав - партнерів України, запровадила особливі умови надання прихистку її громадянам, що дозволить протягом тривалого часу легально перебувати на їх території.

При цьому наявне постійне місце проживання та місце роботи, наявність двох неповнолітніх дітей хоча й мінімізують ризик переховування від суду, але не усувають його повністю та не гарантують відсутність наміру переховування в майбутньому.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що на теперішній час, ризик переховування підозрюваної від суду не втратив свою актуальність.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, потерпілих, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишається існувати та вірогідність його настання є досить високою. Крім того, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування наразі триває, стороною обвинувачення здійснюються слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин у справі.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , її вік, стан здоров`я, сімейний стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, її поведінку під час ДТП, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, в цьому випадку загальносуспільний інтерес переважає її інтереси на особисту свободу.

Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрювана не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в цьому випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 не порушує її права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Також слідчий суддя вважає, що слідчим доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу.

Підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до двадцяти років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до десяти років, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди загинуло двоє осіб, а відтак застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та перешкоджати існуванню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне не визначити розмір застави підозрюваній, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

З урахуванням вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 28.03.2025.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 28 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваною, її захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_12