Справа № 464/7064/24
пр.№ 1-кп/464/250/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

учасника провадження потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 10 жовтня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000953 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Львова, українка, громадянка України, неодружена, не працює, з середньою освітою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 10 жовтня 2024 року, близько 10:52 год, перебуваючи у приміщенні аптеки «БАМ», що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 51, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала із прилавку жіночу сумку чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 , яка матеріальної цінності для останньої не становить, в якій знаходились 6 000 гривень, та інші особисті речі потерпілої, які матеріальної цінності для неї не становлять, зокрема ключ від квартири, гаманець червоного кольору із маркуванням «Balisa», дві банківські картки АТ «Ощадбанку» та ID картка, видана на ім`я ОСОБА_5 , після чого з викраденим майном покинула приміщення магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за викладених обставин визнала повністю, щиро розкаялася та надала показання, які повністю підтверджують фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченої та з`ясуванням даних про її особу. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_6 кваліфіковано правильно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення проти власності, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином; обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна; її поведінка при розгляді в суді кримінального провадження за спрощеним порядком; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу обвинувачену, яка раніше не судима, її молодий вік, є неодруженою, проте має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована; на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває; за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. За висновками досудової доповіді, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінюється як середній; беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення її без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб, дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у межах санкції статті, що буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченою кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме її виправленню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Правових підстав для призначення обвинуваченій покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, суд не знаходить.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи винної, яка усвідомила свою провину, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченої не має, а тому суд дійшов переконання про можливість звільнення її на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з визначенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання узгоджується із позицією сторони обвинувачення та на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягаються до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Накладений слідчим суддею арешт, суд скасовує згідно з правилами ч.4 ст.174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532 ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Звільнити ОСОБА_4 , на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки, та згідно зі ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- жіночу сумку чорного кольору; гаманець червоного кольору із маркуванням «Balisa», грошові кошти в сумі 6000 гривень, а саме купюри номіналом 1000 гривень у кількості 6 штук із серійними номерами ЕГ6683787, АМ7305734, ЯБ9855250, АУ563259, ЕБ0572252, ЯБ3483386; дві банківські картки банку «Ощадбанк», із серійними номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 видані на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт громадянина України у вигляді ID картки, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_3 виданий 26.11.2021; металевий ключ із пластиковою накладкою та брелком у вигляді Ейфелевої вежі, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2024 року;

- куртку блакитного кольору (з бірюзьовим відтінком), яку передано на відповідальне зберігання обвинуваченій ОСОБА_4 залишити останній;

- компакт-диск із записом камери відеоспостереження з місця події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_9