Справа № 541/3460/14-к
Провадження № 1-кп/541/2/2025
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Миргород Полтавської області, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001210 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проводженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001210 від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, з використанням санок, в ніч з 3 на 4 грудня 2014 року, прибув до домогосподарства гр. ОСОБА_5 , що знаходиться у АДРЕСА_1 . Далі обвинувачений, діючи умисно, із корисливих мотивів, переліз через паркан, подолавши у такий спосіб перепони на своєму шляху, таким чином опинився на подвір`ї потерпілого, де зберігалися предмети із металу. Так, поблизу хвірточки ліворуч, гр. ОСОБА_4 , знайшов три металеві труби, одна з яких вагою 63,5 кг та довжиною 2,06 метрів, вартістю 138,71 грн, інша 56,5 кг, довжиною 2,16 м, вартістю 123,31 грн, із розрахунку 2,7 грн за 1 кг. Окрім цього, праворуч від хвіртки, віднайшов ступицю переднього мосту з гальмівним барабаном від автомобіля «Камаз», вагою 60 кг 300 г, вартістю 132,66 грн. Перелічені вище металеві предмети, обвинувачений спочатку перемістив до воріт домогосподарства, а потім, вже за допомогою санок та дерев`яного візку, перевіз до власного домогосподарства, тим самим довівши свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця, в той же час завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 394,68 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч на 16 лютого 2015 року, гр. ОСОБА_4 , діючи повторно, переслідуючи корисливі мотиви, під раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, прибув до домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, проник на територію подвір`я потерпілого, де зберігалися металеві предмети, серед яких металевий лист, двері, бочка, елемент автомобільного двигуна, корпус від пральної машини, конструкція з труб, а всього вагою 74,85 кг на загальну суму 202,10 грн, із розрахунку 2,7 грн за 1 кг, які спочатку перекинув через паркан домогосподарства, а потім обернув на власну користь, перенісши їх до свого домогосподарства, чим довів свій злочинний умисел на викрадення чужого майна до кінця, в той же час завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 202,10 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

07.04.2025 у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, яке подав через канцелярію суду, про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП. Просив суд прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого діяння.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно положень пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно з частиною 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 КУпАП була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено статтею 284 КПК України.

Відповідно до частини 7 статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 статті 479-2 КПК України, до якої відсилає стаття 284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини 2 статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2014 складає 1 218 грн, а згідно з Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2015 теж складав 1 218 грн. А отже, сума соціальної пільги у 2014 та 2015 роках, станом на дати вчинення кримінальних правопорушень, становила 609 грн (1 218 грн : 50% = 609 грн).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2014 та 2015 роках становив 609 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2014 та 01.01.2015 складали 1 218 грн, тоді як на час інкримінованих подій у 2014 та 2015 роках розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 121 грн 80 коп. (0,2 х (50% : 1 218)).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченими діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 року, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченими згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5 КК України, ст.ст. 2, 7, 30, 284, 288, 325, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2, 484, 488, 496 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0001210 від 04 грудня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1