Справа № 308/1319/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 09.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 в якому остання просить накласти арешт на на мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який було вилучено від ОСОБА_4 , 20.03.1970 в ході проведення обшуку від 29.01.2025.

Клопотання обґрунтовано наступним.

У рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після початку збройної агресії рф проти України, будучи прихильницею окупаційної політики, здійснюваної рф щодо України та підтримуючи ідеологічну основу так званого «русского мира» з використанням інформаційних ресурсів (соціальних мереж) свідомо поширює матеріали, що здійснюють виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України та спрямовані на підтримку військової агресії рф проти України в цілому.

Так, на виконання свого злочинного умислу громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи обізнаною про здійснення рф збройної агресії проти України, керуючись ідеологічними мотивами, маючи у своєму розпорядженні, загальнодоступний обліковий запис в соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_5 », (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлюючи, що поширені нею матеріали формують певні ідеї погляди серед широкого кола осіб, поширила з єдиним умислом публікації, у яких містяться тези щодо виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України.

Згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи № 37 від 17.09.2024 року у публікаціях, поширених користувачем під ніком « ОСОБА_5 », у російській соціальній мережі «Одноклассники», містяться висловлювання, що здійснюють виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України.

29.01.2025 року, в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який упаковано в сейф-пакет 100320774 на якому проставлені відповідні пояснювальні написи та підписи понятих, слідчого і учасників слідчої дії.

В ході проведення обшуку гр. ОСОБА_4 , підтвердила, що із вказаного мобільного телефону вона здійснювала доступ до російської соціальної мережі «Одноклассники» під профілем: « ОСОБА_5 ».

За результатами огляду, вилученого у ОСОБА_4 , мобільного телефону встановлено, що на ньому встановлений додаток «Одноклассники» та здійснено авторизацію в профілі (акаунті) під ніком « ОСОБА_5 ». Окрім цього, у ході огляду було встановлено, що на сторінці зазначеного профілю в соцмережі «Одноклассники» наявні публікації, які були предметом експертного дослідження та в яких відповідно містяться висловлювання, що здійснюють виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України.

Постановою слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні від 29.01.2025 вилучений в ході обшуку, мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор стверджує, що у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучений мобільний телефон містять ознаки речового доказу, як визначено ч. 1 ст. 98 КПК України і будуть використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення.

Зокрема, виявлений та вилучений мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 є знаряддями вчинення злочину, оскільки вони використовувались для виходу в мережу Інтернет та адміністрування аканту « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Одноклассники», через який поширювались заборонені матеріали.

Враховуючи наведене та враховуючи те, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, прокурор просить задовольнити подане клопотання.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд без його участі та просить таке задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000099, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що: «До слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області надійшов рапорт ГВ ЗНД Управління СБ України в Закарпатській області №58/5/3-1929 від 08.07.2024, про виявлення кримінального правопорушення, згідно якого користувач соціальної мережі «Однокласники», з профілю під назво. « ОСОБА_5 », поширив низку публікацій, спрямованих на підтримку військової агресії рф проти України на виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії рф проти України, а також глорифікацію її учасників.».

Згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи № 37 від 17.09.2024 року у публікаціях, поширених користувачем під ніком « ОСОБА_5 », у російській соціальній мережі «Одноклассники», містяться висловлювання, що здійснюють виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України.

Згідно протоколу обшуку від 29.01.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який упаковано в сейф-пакет 100320774 на якому проставлені відповідні пояснювальні написи та підписи понятих, слідчого і учасників слідчої дії.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 від 29.01.2025 року вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099від 30.01.2024.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є речі виявлені і вилучені в ході проведення обшуку, дані речі будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучений мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 є знаряддями вчинення злочину, оскільки він використовувався для виходу в мережу Інтернет та адміністрування аканту « ОСОБА_5 » в соціальній мережі «Одноклассники», через який поширювались заборонені матеріали, окрім того єречовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 09.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України задовольнити повністю.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Samsung Galaxy A50 (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який було вилучено від ОСОБА_4 , 20.03.1970 в ході проведення обшуку від 29.01.2025 р. в кримінальному провадженні №0000099 від 09.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1