Справа № 635/5517/24 Провадження № 1-кп/635/552/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_3

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_4 , захисники адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000221 від 22 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, не працевлаштований, не одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не засуджений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року приблизно о 20:00 ОСОБА_4 неподалік будинку № 19 по провулку Миру у смт Хорошеве Харківського району Харківської області зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , який за власної ініціативи підійшов до ОСОБА_4 та почав з ним конфлікт, в ході якого висловлювався нецензурними словами, потім відійшов від ОСОБА_4 на відстань близько 10 метрів, перейшов через дорогу та відірвав гілку від дерева, яке росло на узбіччі. Тримаючи в руках гілку повернувся до ОСОБА_4 , який продовжував знаходитись біля будинку № 19 по провулку Миру у смт Хорошеве Харківського району Харківської області та стоячи напроти ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки почав розмахувати зламаною ним гілкою з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та продовжив конфлікт. В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , з метою спричинення йому тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, ігноруючи елементарні заходи безпеки, які застосовуються у процесі безпосереднього спілкування людей один з одним, не передбачаючи можливості настання тяжких суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча маючи певний життєвий досвід, враховуючи свої фізичні дані, повинен був і міг передбачити їх настання, наніс ОСОБА_9 один удар долонею лівої руки в ділянку шиї, спричинив тим самим тупу травму шиї у вигляді: саден на передній поверхні шиї в проекції щитоподібного хряща, з розповсюдженням на праву бічну поверхню шиї крововиливів в м`які тканини шиї на рівні щитоподібного хряща, крововиливу в м`які тканини на рівні загальної сонної артерії, в місті біфуркації (відповідає розташуванню рефлексогенної зони) з крововиливом в адвентиційну оболонку артерії. Вказана травма шиї має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. В наслідок отриманого удару ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю, у нього почалися конвульсії та фактично настала смерть на місці події. Безпосередньо причиною смерті ОСОБА_9 стала рефлекторна зупинка серця, яка була обумовлена тупою травмою шиї, яку ОСОБА_4 спричинив потерпілому.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щодо обставин його вчинення дав пояснення, як це зазначено у вироку та підтвердив, що 21 лютого 2024 року приблизно о 20:00 він неподалік будинку АДРЕСА_1 знаходився біля свого автомобіля і до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_9 та почав сварку, потім він перейшов через дорогу, відірвав гілку від дерева та тримаючи її в руках підійшов до ОСОБА_4 та стоячи напроти на відстані витягнутої руки почав розмахувати зламаною ним гілкою з метою нанесення тілесних ушкоджень. ОСОБА_4 зі свого боку відштовхуючи ОСОБА_9 наніс йому один удар долонею і влучив в область шиї. Від удару ОСОБА_9 упав і помер майже на місці, ще до приїзду карети швидкої допомоги.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, в тому числі за згодою потерпілого ОСОБА_7 , на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство вчинене через необережність.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, не працевлаштований, не засуджений, за місцем проживання скарг та заяв від місцевих мешканців не надходило.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті закону, яка передбачає відповідальність за злочин, але з урахуванням особи обвинуваченого, який не засуджений, свою вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, враховуючи думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого та просив не позбавляти його волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2024 року по накладення арешту на майно: куртку демісезонну із синтетичної тканини синього кольору; фуфайку із бавовни, трикотажну червоного кольору; штани спортивні з напів-трикотажу чорного кольору; труси із бавовняного трикотажу синього кольору; шкарпетки із бавовняного трикотажу чорного кольору; кросівки із шкіри чорного кольору; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору скасувати.

Речові докази: куртку демісезонну із синтетичної тканини синього кольору; фуфайку із бавовни, трикотажну червоного кольору; штани спортивні з напів -трикотажу чорного кольору; труси із бавовняного трикотажу синього кольору; шкарпетки із бавовняного трикотажу чорного кольору; кросівки із шкіри чорного кольору, гілку невизначеної форми, довжиною близько 1,5 м, що за квитанціями № 0879, № 0882 від 07.03.2024 року передані на зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції №3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1