Справа № 487/8482/24
Провадження № 1-кс/487/731/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

04.01.2025 року прокурор Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 в ході досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про арешт майна вилученого 02.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, сірого кольору в захисному силіконовому чохлі; мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, білого кольору в захисному прозорому чохлі; флеш-носій «Verico» 32 Gb; флеш-носій «T&G» 128 Gb; флеш-носій на 4 Gb; зубну щітку, якою користується ОСОБА_4 ; магнітолу «Toyota», серійний номер НОМЕР_1 ; магнітолу № НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначено що вилучені речі можуть бути використані досудовим розслідуванням як доказ вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. 02.01.2025 року зазначені матеріальні об`єкти визнані слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор до судового засідання надав до суду заяву, в якій просив розглядати вказане клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001139, внесеному 10.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

За версією сторони обвинувачення в листопаді 2022 року невідомі особи незаконно заволоділи автомобілем марки «BMW X5», 2020 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , Vin-код НОМЕР_4 , вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та який з серпня 2022 року знаходився за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 27 і на праві власності належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, допитано в якості свідка завгоспа Херсонської релігійної іудейської громади «Хабад» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав про те, що на території єврейської общини транспортний засіб марки «БМВ» з`явився з червня-серпня 2022 року та перебував до 22 листопада 2022 року. Транспортний засіб був пошкоджений, а саме передня частина, оскільки був привезений на територію синагоги за допомогою евакуатора після ДТП.

22 листопада 2022 року на території синагоги з`явився чоловік, який представився ОСОБА_7 співробітником СБУ, був одягнутий в цивільний одяг та без зброї, та повідомив, що він забирає транспортний засіб марки БМВ на спеціальний майданчик СБУ. Чоловік приїхав разом з евакуатором. Особа, яка назвалась ОСОБА_7 посвідчення не пред`являла. Свідку повідомили, що транспортний засіб буде зберігатись на спеціальному майданчику СБУ, адреси не назвав. Свідок також вказав, що особа, яка назвалась ОСОБА_7 прийшов сам з водієм евакуатора, та більше він цю особу не бачив.

15.07.2024 свідку ОСОБА_6 пред`явлено для впізнання особу за фотознімками де свідок впізнав ОСОБА_8 , який забрав транспортний засіб марки БМВ з території синагоги.

Допитаний в якості свідка водій евакуатора ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що в період тимчасової окупації м. Херсон працював водієм евакуатора у ПП «ОСОБА_13». Так, в м. Херсоні на перехресті вулиць Сенявіна та Блюхера сталося ДТП за участі транспортного засобу марки БМВ та синього жигуля, та свідок приїхав на вказану подію забрати транспортний засіб марки БМВ, оскільки БМВ було заблоковано та він не міг погрузити авто на свій евакуатор свідок забрав авто марки жигуль, а БМВ забирав інший евакуатор водій якого ОСОБА_10 . Як потім свідку стало відомо транспортний засіб марки БМВ мали відвезти в колишню школу міліції, а відвезли на вулицю Совєтская - Карла Маркса.

Через деякий час (свідок точно не може вказати) на Автопланету в м. Херсон, по вул. Залізнична приїхали троє представників рф на авто марки «Фольцваген таурег» золотистого кольору, один з них був одягнутий в цивільний одяг, ще двоє були у військовій формі зі зброєю та повідомили, що необхідно за допомогою евакуатора перевезти транспортний засіб марки БМВ з вулиці Советской на вулицю Горького (синагога). Період часу коли саме свідок привіз на територію синагоги транспортний засіб марки БМВ не пам`ятає. Транспортний засіб коли перевозив до синагоги був на російських номерах.

Після деокупації м. Херсону, на Автопланету в м. Херсон, по вул. Залізнична приїхав чоловік, який представився співробітником СБУ та повідомив, що необхідно перевезти транспортні засоби. В цей же день свідок разом з особою яка представилась співробітником СБУ забрав транспортний засіб марки БМВ з території синагоги та відвіз в смт. Білозерку. Поки свідок грузив авто БМВ на території синагоги чоловік, який представився співробітником СБУ розмовляв із завгоспом синагоги, про що саме свідку невідомо. Свідок відвіз авто марки БМВ на базу, що розташована в смт. Білозерка по Станіславському шосе в один із боксів. Коли свідок привіз БМВ в смт. Білозерку, ворота відкрила охорона, та охоронець телефонував господарю бази на ім`я ОСОБА_11 після чого вказали в який саме бокс ставити машину. Окрім цього свідок вказує, що після того як він відвіз транспортний засіб марки БМВ в смт. Білозерку, він повернувся до міста Херсон та за вказівкою особи, що представилась співробітником СБУ поїхав до готелю «Київ» та забрав звідти за допомогою евакуатора транспортний засіб марки «рено» білого кольору, який в подальшому відвіз в смт. Білозерку та поставив в один і той самий бокс де знаходився транспортний засіб «БМВ».

15.07.2024 свідку ОСОБА_9 пред`явлено для впізнання особу за фотознімками де свідок впізнав ОСОБА_8 , який забрав транспортний засіб марки БМВ з території синагоги.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

02.01.2025 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, сірого кольору в захисному силіконовому чохлі; мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, білого кольору в захисному прозорому чохлі; флеш-носій «Verico» 32 Gb; флеш-носій «T&G» 128 Gb; флеш-носій на 4 Gb; зубну щітку, якою користується ОСОБА_4 ; магнітолу «Toyota», серійний номер НОМЕР_1 ; магнітолу №АОЗМ57211В609140048.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчим суддею встановлено, що постановою від 02.01.2025 року старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 , вилучені в ході обшуку речі та документи були визнані речовими доказами з загальним посиланням на те, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та становлять інтерес для досудового розслідування.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті ( ч. 2 ст. 98 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого/прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 7 частини другої статті 131 КПК України).

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Саме про таке застосування норм права зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.03.2021 року №11 410сап20.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що частина зазначених в клопотанні матеріальних об`єктів, а саме: мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, сірого кольору в захисному силіконовому чохлі; мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, білого кольору в захисному прозорому чохлі; флеш-носій «Verico» 32 Gb; флеш-носій «T&G» 128 Gb; флеш-носій на 4 Gb, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення в даній частині.

При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо іншого тимчасово вилученого майна 02.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зубна щітка, якою користується ОСОБА_4 ; магнітола «Toyota», серійний номер НОМЕР_1 ; магнітола № НОМЕР_2 , враховуючи, що орган досудового розслідування у розумінні статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема, не було наведено об`єктивних підстав відповідності вказаного майна критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, у задоволенні клопотання в даній частині має бути відмовлено відповідно до норм ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001139 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт майно, вилучене 02.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки iPhone 12 Pro, сірого кольору в захисному силіконовому чохлі; мобільний телефон марки iPhone 14 Pro Max, білого кольору в захисному прозорому чохлі; флеш-носій «Verico» 32 Gb; флеш-носій «T&G» 128 Gb; флеш-носій на 4 Gb.

В задоволенні клопотання про арешт іншого тимчасово вилученого 02.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майна -відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 06.01.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1