Справа №186/2185/24
Провадження №1-кп/0186/286/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Шахтарське

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 28 вересня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-санітара військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисників адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції)

потерпілої - ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією в посаді стрілець - санітар 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 28 вересня 2024 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, разом з ОСОБА_3 , перебуваючи на третьому поверсі першого під`їзду поряд з кімнатою № 49 будинку АДРЕСА_4 , де у останніх виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до підсобного приміщення, розташованого на вказаному поверсі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , 28 вересня 2024 року приблизно о 15 годині 50 хвилин, знаходячись поряд із підсобним приміщенням, яке розташоване на третьому поверсі першого під`їзду поряд з кімнатою № 49 будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, за допомогою металевого лому, відтиснули дерев`яні двері підсобного приміщення тим самим проникнувши до нього, де з метою вчинення таємного викрадення майна, відкрили жіночу сумку, в якій знаходились грошові кошти залишені потерпілою ОСОБА_9 . У цей момент 28 вересня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_10 , почувши сторонні звуки, які лунали з належного його сім`ї підсобного приміщення, з метою перевірити, що трапилось, вийшов з квартири, де помітив в підсобному приміщенні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які тримали в руках речі його матері ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , розуміючи протиправність дій останніх, зробив їм зауваження та повернувся до квартири для подальшого виклику поліції.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь, вибігли з під`їзду, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця покинули місце скоєння злочину, а відкрито викрадені грошові кошти в сумі 13 000 гривень, обернули у свою власність та розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 , матеріального збитку на загальну суму 13 000 гривень.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000409 від 28 вересня 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченими у цьому провадженні: ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_7 , отримавши від потерпілої ОСОБА_9 , письмову згоду, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угод, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їм обвинувачення за ч.4 ст.186 КК України, кожний.

Сторони угод узгодили покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за частиною четвертою статті 186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що згідно ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченим роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали укладення угоди, зробили це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до них ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їм ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вони не зверталися. Обвинувачені повідомили, що беззастережно визнають свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміють характер обвинувачення та погоджуються з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що вони цілком розуміють, що мають право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вони при цьому мають право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. При цьому наполягають на укладенні угоди. Вони повністю усвідомлюють вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до них у разі її затвердження.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили затвердити угоди, так як останні відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор угоди підтримав, зазначив, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, тому просить угоди про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 узгоджене в угодах покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що вона надала згоду прокурору на укладення з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угод про визнання винуватості. Прохала суд затвердити укладені угоди та призначити обвинуваченим, погоджене покарання у виді семи років позбавлення волі.

Судом додатково на підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України було допитано потерпілу ОСОБА_9 , яка під час судового розгляду підтвердила, що 28 вересня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснили відкрите викрадення належних їй грошових коштів у сумі 13000 гривень, які знаходились у жіночій сумці, яка перебувала у підсобному приміщенні поряд з кімнатою АДРЕСА_5 ).

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів ( крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

17 лютого 2025 року потерпілою ОСОБА_9 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за частиною 4 статті 186 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину. Санкція частини четвертої статті 186 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі від семи до десяти років.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченими та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_3 які, в судовому засіданні підтвердили, що скоїли кримінальне правопорушення при обставинах зазначених у обвинувальному акті а саме за попередньою змовою здійснили 28 вересня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин відкрите викрадення майна ОСОБА_9 (грошових коштів у сумі 13000 грн.), які знаходилися у жіночій сумці у підсобному приміщенні біля кімнати 49 в будинку АДРЕСА_4 .

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності, суд визнає ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (кожного окремо) винуватим за частиною 4 статті 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненим в умовах воєнного стану.

Щодо покарання.

Сторонами угод визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті відносно : ОСОБА_4 - у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років; ОСОБА_3 - у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу кожного із обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченим, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він розлучений, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовець, в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття, обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що він не одружений, офіційно не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим: ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_8 ; ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_7 , і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

У відповідність до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По даному кримінальному провадженню в ході досудового розслідування було проведено судові трасологічні експертизи які оформлені висновками експерта: №СЕ-19/104-24/49000-Д від 05.12.2024 р.; № СЕ-19/104-24/49373-Д від 06.12.2024 р.; № СЕ-19/104-24/49707-Д від 09.12.2024 р.; № СЕ-19/104-24/51478-Д від 19.12.2024 р. витрати на проведення яких становлять:3183грн.60 коп; 3183 грн.40 коп.; 3183 грн.40 коп.; 2387 грн.70 коп. відповідно. Витрати пов`язані з залученням експертів документально підтверджені. За таких умов суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по залученню експертів у сумі по 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок з кожного.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,394, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за №0000409 від 28 вересня 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_8 .

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за №0000409 від 28 вересня 2024 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_4 період попереднього ув`язнення з 17 години 40 хвилин 28 вересня 2024 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі частини 5 статті 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_3 період попереднього ув`язнення з 17 години 40 хвилин 28 вересня 2024 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експертів у сумі 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по залученню експертів у сумі 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 25 копійок.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави засоби та знаряддя вчинення злочину металевий лом, який знаходиться на зберіганні у ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Скасувати арешт майна, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_12 від 08 жовтня 2024 року, а саме: гаманця червоного кольору «LACE LORE», дисконтної карти «Аптека оптових цін», рецепту виписаного лікарем, купюри 1 грн. УЕ4787858, пропуску ДТЕК ШУ «Дніпровське» дільниця ПОЗ №9 таб.5463 на ім`я ОСОБА_9 , пакету блакитного кольору із малюнками у формі серця та тринадцяти грошових купюр номіналом по 1000 гривень кожна.

Речові докази : сліди вилучені на шести фрагментах липкої стрічки, один слід пальців рук з пропуску ДТЕК ШУ «Дніпровське» на ім`я ОСОБА_9 зберігати в матеріалах кримінального провадження; гаманець червоного кольору «LACE LORE», дисконтну карту «Аптека оптових цін», рецепт виписаний лікарем, купюру 1 грн. УЕ4787858, пропуск ДТЕК ШУ «Дніпровське» дільниця ПОЗ №9 таб.5463 на ім`я ОСОБА_9 , пакет блакитного кольору із малюнками у формі серця, грошові кошти в сумі 13000 гривень (13 купюр номіналом по 1000 гривень кожна), які знаходяться на зберіганні у ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1