Провадження № 1-кс/524/849/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2025 року місто Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у порядку ст. 100 КПК України про зміну місця зберігання транспортного засобу «Hyundai» моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску, належний на праві власності ОСОБА_4 із покладенням обов`язків забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: м. Київ, вул. БульварноКудрявська, 31А, до скасування арешта майна у встановленому КПК України порядку та передати транспортний засіб його власнику.

У обґрунтування клопотання зазначає, що впровадженні СВ Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001842 від 01.05.2024, в якому ОСОБА_4 визнана потерпілою.

Так, до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 щодо привласнення належного їй автомобіля «Hyundai» моделі «Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий нею на умовах посередництва у реалізації ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з подальшим відчуженням 20.02.2024 у ТСЦ 5342 м. Кременчук Полтавської області. За цим фактом СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024 № 0001842 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

15.10.2024 прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва підслідність кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні визначена за СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

10.12.2024 прокурор Кременчуцької окружної прокуратури змінив кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 191 на ч. 3 ст. 190 КК України.

27.02.2025 до слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло клопотання про зміну місця зберігання автомобіля від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 щодо прийняття процесуального рішення щодо зміни місця зберігання транспортного засобу із покладанням обов`язків забезпечити зберігання вказаного автомобіля за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 31А, передавши його власниці ОСОБА_5 до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

28.02.2024 слідчим винесена постанова про зміну місця зберігання речового доказу, яка 12.03.2025 скасована у порядку ст. 36 КПК України в межах зазначеного кримінального провадження прокурором Кременчуцької окружної прокуратури.

06.05.2024 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесена постанова про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001842 від 01.05.2024 автомобіля «Hyundai» моделі «Sonata» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 (попередній знак « НОМЕР_1 »), 2016 року випуску.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/17166/24, провадження № 1-кс/761/11312/2024, від 24.05.2024, накладений арешт на автомобіль «Hyundai» моделі «Sonata» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам розпоряджатись вказаним майном, здійснювати його відчуження органами державної реєстрації прав, реєстрацію та перереєстрацію прав власності.

На підставі постанови про проведення процесуальних дій на іншій території слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, 05.10.2024 зазначений автомобіль вилучений та поміщений на штрафмайданчик Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. 29 Вересня, 6, м. Кременчук.

Законний власник автомобіля ОСОБА_4 позбавлена можливості володіти своїм майном, а для збереження та дотримання його належного стану, для виключення витрат держави на зберігання на штрафмайданчику Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з цим клопотанням. Обставин, які б перешкоджали передачі речового доказу на зберігання власнику не має, зазначене відповідає вимогам п.п. 12, 19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125.

Передача речового доказу у виді транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику майна не скасовує накладеного на нього арешту та не знімає заборони його відчудження та розпорядження ним. Зміна місця зберігання арештованого транспортного засобу з метою його збереження як матеріальної цінності, не впливає на проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження і не перешкоджає доступу слідчого до речового доказу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, 06.05.2024 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесена постанова про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001842 від 01.05.2024 автомобіля «Hyundai» моделі «Sonata» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , попередній знак НОМЕР_1 , 2016 року випуску.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/17166/24, провадження № 1-кс/761/11312/2024, від 24.05.2024 накладений арешт на автомобіль «Hyundai» моделі «Sonata» помаранчевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2016 року випуску із забороною будь-яким фізичним та юридичним особам розпоряджатись вказаним майном, здійснювати його відчуження органами державної реєстрації прав, реєстрацію та перереєстрацію прав власності.

На підставі постанови про проведення процесуальних дій на іншій території слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 05.10.2024 зазначений автомобіль вилучений та поміщений на штрафмайданчик Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Відповідно до ст. 131, частини 1 ст. 170 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, яким є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок розгляду питання про скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України.

Так, нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст. 100 КПК України, яке не містить норм щодо розгляду клопотань особи щодо зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частин 6, 7 ст. 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом 7 частини 6 ст. 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання уже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.

За змістом ст. ст. 40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога, заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.

Відповідно до частини 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст. 7 КПК України.

З урахуванням зазначеного, таке клопотання окремо слідчим суддею не підлягає розгляду.

На підставі частини 4 ст.107 КПК України фіксування технічними засобами не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 2, 26 , 100, 107, 174, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1