Справа № 496/583/25
Провадження № 1-кс/496/231/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , звернувся з вказаним клопотанням та просить накласти арешт, із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, на майно у кримінальному проваджені №0000077, вилучені в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мобільний термінал марки «Realmi», imei НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Свої вимоги мотивувала тим, що 27.01.2025 року до Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення працівника ДПСУ, про те, що на 42-43 км автодороги «Одеса- Рені», був зупинений автомобіль Опель Зафіра д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в напрямку державного кордону України з Республікою Молдова, під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_2 , який діючи з корисливих мотивів організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме наступних осіб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , (ЄО№1309 від 27.01.2025). В ході проведення слідчих дій 28.01.2025 року проведений слідчий експеримент із свідком ОСОБА_9 в ході якого останнім зазначено, що 27.01.2025 року ОСОБА_10 , привіз ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_1 , де останній чекав подальших вказівок для незаконного перетину державного кордону України. 28.01.2025 року проведене впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого свідок впізнає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власника квартири до якої 27.01.2025 року останній був доставлений з метою незаконного перетину державного кордону України.

В ході досудового розслідування, 31.01.2025 року в період з 17 години 25 хвилин по 17 годину 52 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено - мобільний термінал марки «Realmi», imei НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 . Слідчим слідчого відділу ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, винесено постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилученого майна.

На даний час, з метою забезпечення досягнення дієвості кримінального провадження, виникла необхідність застосувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця речей та документів.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені мобільні телефони є предметом кримінального правопорушення, мобільний термінал, аудіо та відео апаратура . Таким чином наявні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що з метою збереження речових доказів дає підстави слідчому судді для арешту майна.

Враховуючи необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей, документів та іншого майна, що має значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, а також з метою запобігання їх приховування, втрати, знищення, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, в прохальній частині клопотання слідчий вказав, що просить розглянути клопотання без їх участі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, заяв та клопотань від нього не надходило.

Неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п.п.1,3 та 4 ч.2 ст.167 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення та одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також є засобом (знаряддям) вчинення злочину.

Постановою слідчого від 02.02.2025 року мобільний термінал марки «Realmi», imei НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 долучено до провадження в якості речових доказів.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АGОSІ» проти Сполученого Королівства «АGОSІ v. the United Kingdom» від 24.10.1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, вважаю доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження №0000077 від 28.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, на майно у кримінальному проваджені №0000077, вилучені в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мобільний термінал марки «Realmi», imei НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1