Справа № 740/953/25
Провадження № 1-кс/740/183/25
УХВАЛА

25 лютого 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000153 від 19 лютого 2025 року за ч. 4 ст. 190 КК України,

установив:

У поданому до суду клопотанні слідчий просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, а саме до інформації, яка перебуває у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про телефонні дзвінки з абонентського номеру НОМЕР_1 у період з 00-00 год. 17.02.2025 по 00-00 год. 19.02.2025.

Клопотання мотивоване тим, що 19.02.2025 до Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 (моб. тел. НОМЕР_2 ), про те, що 18.02.2025 близько 18-00 год. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами в сумі 5197,00 грн, з яких: 4200,00 грн власні кошти; 997,00 грн кредитні кошти, які знаходились на його банківському рахунку НОМЕР_3 , внаслідок чого йому завдано матеріальної шкоди. Відомості за цим фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 19.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 18.02.2025 на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 надійшов дзвінок з абонентського номера НОМЕР_1 . Під час розмови невідома особа чоловічої статі представилася працівником « ІНФОРМАЦІЯ_3 », повідомила, що з карти ОСОБА_5 хотіли зняти грошові кошти на покупки в російських інтернет-магазинах, у зв`язку з чим потрібно заблокувати банківську карту, щоб уникнути подальших списань. У подальшому надіслано смс-повідомлення з кодом, який потерпілий повідомив під час розмови, після чого з його банківського рахунку зникли грошові кошти в сумі 4200,00 грн та витрачено кредитний ліміт в сумі 997,00 грн.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що невідома особа, яка представилась працівником « ІНФОРМАЦІЯ_3 », телефонувала з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 .

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, з`ясування їх місцезнаходження та отримання інформації, яка має важливе доказове значення, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за період часу з 00 год. 00 хв. 17.02.2025 по 00 год. 00 хв. 19.02.2025.

Слідчий у судове засідання не з`явився, у клопотанні просив розглянути клопотання без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слід зазначити таке.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Перелік слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, порядок їх вчинення регламентований КПК України згідно глави 20 та глави 21 даного Кодексу.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно зі ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно із ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та керівником органу досудового розслідування слідчого (слідчих) є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури та органу досудового розслідування про призначення прокурора/слідчого або групи прокурорів/слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів/слідчих у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки у конкретному кримінальному провадженні.

Невідповідність постанови у матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати передбаченим кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанов. В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури спричиняє порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вищевказане узгоджується з висновками, зазначеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні № 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15), провадження № 51-1353кмо21 (справа № 724/86/20).

Згідно із ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, умовою задоволення клопотання є сукупність певних обставин, що передбачені вищевказаними нормами.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що невідома особа, яка телефонувала потерпілому, користується номером мобільного телефону, до інформації щодо якого слідчий просить надати тимчасовий доступ.

Так, до клопотання додано копію протоколу допиту потерпілого від 19.02.2025 на 1 арк., в якому відсутні показання самого потерпілого.

Інші матеріали, додані до клопотання, у тому числі і протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію - також не містять жодних відомостей про те, що потерпілому телефонували з номера мобільного телефону НОМЕР_1 .

Крім того, до клопотання не додано постанови керівника відповідного органу прокуратури та органу досудового розслідування про призначення прокурора і слідчого або групи прокурорів/слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів/слідчих у цьому кримінальному провадженні, а тому неможливо встановити, що клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів подане належною стороною кримінального провадження, визначеною відповідно до положень КПК України, з дотриманням належної правової процедури.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 9, 37, 40, 132, 159, 160, 163, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000153 від 19 лютого 2025 року за ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1