ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/634/25 Справа № 197/794/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2024 року ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Темиртау Карагандинської області, Казахстан, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, інвалідності не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду03.07.2024 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де почали спільно вживати спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, та в цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, схопив зі столи в кімнаті, де останні розпивали спиртні напої, кухонний ніж з резиновою ручкою, та наніс один удар потерпілому ОСОБА_10 в область грудної клітки зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта №1239 від 24.07.2024 у вигляді: колото-різане поранення грудної клітини по лопаточній лінії в проекції 9-го ребра з пошкодженням лівої легені, гемоторакс, травматичне ушкодження верхнього полюсу лівої нирки, підкапсульний крововилив в верхньому полюсі лівої нирки, які виникли від одноразової дії плаского колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет з такими ж властивостями, в області спини. За своїм характером виявлені ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. N?6.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинуваченим його захисником та прокурором подано апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що оскаржуваний вирок був ухвалений з грубими порушеннями, за відсутністю адвоката. Просить переглянути вирок.

Захисник ОСОБА_6 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не заперечуючи винність ОСОБА_8 , у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, вважає, що суд виніс вирок, який за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Вказує, що ОСОБА_11 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, винним себе визнав. Вважає, що суд не врахував, що засуджений: - не має зауважень за місцем мешкання; - щиро кається в скоєному злочину; - активно сприяв розкриттю злочину; - позовних заяв заявлено не було, що свідчить що не має претензій як матеріального та морального виду; - потерпілий ОСОБА_10 , в своєї заяві просив суд, не позбавляти ОСОБА_8 свободи, до нього ні яких претензій не мав. Вважає що за наявності перелічених обставин, що пом`якшають покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, на підставі ст.75 КК України, міг звільнити від покарання призначивши випробувальний термін. Просить змінити оскаржуваний вирок звільнити від покарання призначив випробувальний термін.

Прокурор у кримінальному проваджені ОСОБА_9 висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним злочину не оскаржує, фактичні обставини злочину, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин викладених у вироку, а також вид покарання не оскаржує. Вважає, що вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_8 підлягає зміні, зважаючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що відповідно до п.3 ч.2 ст.374 КПК України при складанні вироку, у його вступній частині має бути зазначено найменування (номер) кримінального провадження. Вказує, що при постановленні вироку, у його вступної частині зазначено, що судом розглянуто у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, відомості про яке 11 березня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417. Що не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_8 фактично було розглянуто інше кримінальне провадження, а саме за №0000371, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2024, найменування (номер) якого судом першої інстанції у вступній частині вироку зазначено не було. Просить оскаржуваний вирок змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. У вступній частині вироку виключити посилання на кримінальне провадження №0000417 від 11.03.2022 та зазначити, що розглянуто кримінальне провадження №0000371 від 03.07.2024. В іншій частині вирок залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку захисника, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та доводи свого підзахисного і заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора і просила задовільнити її, заперечувала проти доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції проходив з дотриманням визначеного ч.3 ст. 349 КПК України порядку суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, який визнав вину в пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Так, обвинувачений в судовому засіданні суду першої інстанції свою провину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі. Надав показання, зі змісту яких встановлено, що на початку липня до нього у гості прийшов потерпілий, ОСОБА_12 , вони разом вживали спиртні напої. Між ними виникла сварка з приводу того, хто перший із них піде воювати, ОСОБА_13 чи ОСОБА_14 , на тлі сварки він схопив ніж і вдарив потерпілого ножем, щиро розкаюється у вчиненому.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст.121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Правова процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України передбачає особливості оскарження для учасників судового розгляду, так згідно ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 погодився з висунутим обвинуваченням, як і погодився на розгляд кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він не може наразі в апеляційному порядку оскаржувати висунуте йому обвинувачення, як і докази.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , що оскаржуваний вирок був ухвалений з грубими порушеннями, за відсутністю адвоката, є безпідставними та такими що спростовуються наявними матеріалами справи. Згідно журналів судового засідання захисник ОСОБА_15 приймав участь на протязі розгляду судом справи до виходу суду до нарадчої кімнати. Той факт, що захисник ОСОБА_15 не був присутній при виходу суду з нарадчої кімнати та оголошенні вироку не становить істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке могло б бути підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд фактично розглянув інше кримінальне провадження, є безпідставними. Такі твердження ґрунтуються на тому, що у вступній частині вироку суд першої інстанції було зазначено неправильний номер кримінального провадження та дату внесення відомостей до ЄРДР, а саме №0000417 від 11.03.2022 замість №0000371 від 03.07.2024. Однак зазначена помилка є очевидною опискою, виправлення якої відповідно до статті 379 КПК України належить до компетенції суду першої інстанції.

Апеляційний суд не може визнати таку описку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Більше того, хоча прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що суд розглянув інше провадження, він водночас не оскаржує висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , фактичних обставин злочину, місця, часу, способу його вчинення, інших обставин, викладених у вироку, а також виду призначеного покарання.

Крім того, твердження прокурора про розгляд іншого кримінального провадження не узгоджується з прохальною частиною апеляційної скарги, в якій він просить лише виключити з вступної частини вироку посилання на провадження №0000417 від 11.03.2022 та замінити його на №0000371 від 03.07.2024. Це свідчить про те, що насправді йдеться лише про виправлення описки, що й повинно бути здійснено відповідно до статті 379 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про ухвалення вироку який своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом, при призначені покарання, належним чином не взято до уваги, що ОСОБА_8 винним себе визнав у пред`явленому обвинувачені, особу обвинуваченого, який не має зауважень за місцем мешкання, щиро кається в скоєному злочину, активно сприяв розкриттю злочину, позовних заяв заявлено не було, що свідчить що не має претензій як матеріального та морального виду, що потерпілий ОСОБА_10 , в своєї заяві просив суд, не позбавляти ОСОБА_8 свободи, до нього ні яких претензій не мав, колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції прийняв до уваги ці доводи та зазначив їх у своєму рішенні.

Судом першої інстанції при призначені покарання враховані всі пом`якшуючі обставини на які посилається захисник в апеляційній скарзі та призначив покарання у виді позбавлення волі, у межах, ближчих до мінімальних, які встановлені санкцією частини 1 статті 121 КК України.

Доводи апеляційної скарги, щодо можливості призначення покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є неспроможними.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий умисний злочин проти життя та здоров`я людини, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утримання не має, судимості погашені на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Судом визнано обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як вірно вказав суд першої інстанції, спосіб нанесення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження шляхом удару кухонним ножем в область грудної клітини зліва під час сумісного розпивання спиртних напоїв, свідчить про те, що обвинувачений становить небезпеку для суспільства, адже сам по собі спосіб завдання удару, у сукупності зі знаряддям злочину та локалізації удару є небезпечний для життя людини в момент заподіяння.

Враховуючи викладене, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначене обвинуваченому покарання на думку колегії суддів є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , в скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді