Справа № 644/ 2378 /23
н.п. 1-кп/644/ 376 /25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000399 від 09.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, з середньою освітою, раніше неодноразово судимої, останній раз 23.12.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 71, 72 КК України відповідно до постанови Верховного Суду від 04.11.2020 року до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільненої 06.07.2021 року по відбуттю строку покарання, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0000399 від 09.03.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.05.2023 року призначено підготовче судове засідання. 24.05.2023 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

13.01.2025 року прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 16 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ризики визначені раніше судом при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченої не зникли. Зокрема існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: остання може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше неодноразово судима, у тому числі за вчинення умисних насильницьких злочинів.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_4 в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просила відмовити посилаючись на те, що ризики, заявлені в клопотанні не доведені. Адвокат ОСОБА_4 просила змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченої та її захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд під час судового розгляду не залежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Під час досудового слідства обвинуваченій ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.03.2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року на строк до 16.01.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Судом встановлено, що на теперішній час обвинувачена ОСОБА_5 перебуває під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та доводи приведені на їх противагу стороною захисту, враховуючи конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченою діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_5 . Тяжкість покарання, за особливо тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість переховування від суду, а також можливість скоїти інші кримінальні правопорушення. Вагомість приведених ризиків на момент розгляду питання про доцільність продовження з апобіжного заходу не зменшилась.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положення, встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, що свідчить про її підвищену суспільно небезпечну поведінку та існування ризиків ухилення від суду через усвідомлення втрати свобод на тривалий строк. Крім того, на час розгляду клопотання прокурора відсутні будь-які дані про неможливість перебування обвинуваченої в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, а також з тим, що на даний час ризики, визначені в ухвалі при обранні запобіжного заходу не зменшилися та не змінились, а строк обраного обвинуваченій запобіжного заходу спливає 16.01.2025 року.

Крім того, зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченій повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що стороною захисту доведено не було.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За наслідками розгляду питання, суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

У зв`язку з наведеним вище, підстави для зміни обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`якийвідсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої під вартою до 13 березня 2025 року включно.

Керуючись ст. ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу до обвинуваченої у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою строком до 13 березня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити обвинуваченій, прокурору, захиснику для відома.

Копію ухвали направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 13.01.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1