Справа № 134/760/24
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження за № 0000306 від 13 вересня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04 лютого 2025 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п. п. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2023 рік становило 2684 грн., у 2024 році 3028 грн.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_7 , по епізоду крадіжки 08.09.2023 року, та потерпілій ОСОБА_8 , по епізоду крадіжки 04.12.2023 року, матеріальну шкоду, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В іншій частині кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 по епізоду крадіжки 10.02.2024 року продовжити судовий розгляд.

Обвинувачена, її законний представник та захисник у судовому засіданні не проти того, щоб закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині зазначених прокурором.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684 грн. Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується: вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, за подіями, яка мала місце 08.09.2023 року - завдано потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1882, 67 гривень; вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України, за подіями, яка мала місце 04.12.2023 року - завдано потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1250 гривень.

Отже, ОСОБА_4 завдала потерпілим матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченої ОСОБА_4 , її законного представника, захисника, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 08.09.2023 року, 04.12.2023 року підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000306 від 13 вересня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 в частині вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000306 від 13 вересня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 08.09.2023 року, 04.12.2023 року закрити у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судовий розгляд щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а саме епізоду, який мав місце 10.02.2024 року) продовжити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя