Справа № 212/4173/25
У Х В А Л А

19 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, яке погоджено з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Отрадний, Самарської області, РФ, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

1) 23.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 1 КК до 120 годин громадських робіт;

2) 01.07.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком на 3 роки, який було скасовано ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;

3) 29.07.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 ст. 15 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК до 4 років позбавлення волі;

4) 30.08.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 71 ч. 1 КК до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 07.10.2024 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням за кримінальним провадженням № 0000522 від 18.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, було встановлено наступне.

Так 17.04.2025 року близько 14:00 години ОСОБА_4 разом з своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились в приміщені квартири АДРЕСА_3 , де спілкувались та хотіли вжити спиртні напої. Під час спілкування, між ОСОБА_4 з одної сторони та ОСОБА_6 з іншої, відбулася словесна сварка, на побутовому ґрунті, в результаті якої у ОСОБА_4 раптово виникла особиста гостра неприязнь, до ОСОБА_6 та умисел направлений на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вище вказаних мотивів. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до нього ОСОБА_4 знаходячись в приміщені кімнати розташованій в квартирі АДРЕСА_3 , близько 14.10 годин 17.04.2025, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 , який стояв звернутий до нього обличчям, не менш трьох ударів кулаком в ліву та праву ділянку голови, після чого, зі значною силою завдав не менше трьох ударів правою ногою в ділянку тулубу. Після цього, потерпілий ОСОБА_6 покинув приміщення квартири та в подальшому викликав бригаду швидкої медичної допомоги і його було госпіталізовано до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР», де йому було надано медичну допомогу. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забій м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітини, забій грудної клітини, закритої травми животу, гемоперитонеумом, відриву жовчного міхура, закритого перелому поперекових відростків L2-L3 ліворуч, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Отже, 18.04.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також через тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_4 у разі визнання його винним, існує необхідність запобігання вказаних ризиків шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме в вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи та проживання.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному наполягав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи, що ОСОБА_4 можна обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби за місцем фактичного проживання підозрюваного, вказуючи, що ОСОБА_4 свою провину визнає повністю та кається, бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду потерпілому та сплатити йому вартість лікування, отримавши травму ноги.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя встановив, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені 18.04.2025 року до ЄРДР за № 0000522 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України.

18 квітня 2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 квітня 2025 року було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали сторона захисту та підозрюваний отримали завчасно.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так слідчий суддя встановив за п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання слідчого: оглядом місця події; показами свідка ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_7 ; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_7 ; довідкою медичного закладу щодо характеру тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 .

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає доведеним наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, на які вказав прокурор, такі як ризик можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчинені інкримінованого тяжкого злочину, а також відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, підтвердженням чому є факт намагання ОСОБА_4 втекти від поліції при його затриманні, внаслідок чого він зламав собі ногу стрибнувши з другого поверху багатоповерхового будинку.

Відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також слідчий суддя вказує, що прокурором було доведено ризик скоєння ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, зважаючи на кількість не знятих та не погашених судимостей підозрюваного.

Крім того враховуючи той факт, що ОСОБА_4 знайомий із основним свідок обвинувачення, то існує ризик незаконного впливу на покази останнього з боку підозрюваного.

При цьому слідчий суддя вказує, що інші зазначені у клопотанні слідчим ризики за ст. 177 КПК не були доведені.

Слідчий суддя зважає також на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, враховуючи наведені доводи, слідчий суддя відхиляє позицію сторони захисту щодо можливості обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Так слідчий суддя вказує, що доводи сторони захисту про можливість обрання домашнього арешту ОСОБА_4 спростовуються тим, що підозрюваний за місцем своєї реєстрації не мешкає, а відомостей про те з ким фактично мешкає ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Крім того слідчий суддя вказує, що ОСОБА_4 лише восени 2024 року звільнився з місць позбавлення волі, маючи низку не погашених судимостей за скоєння ним умисних злочинів.

Внаслідок переліченого вмотивування слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу останньому на теперішній час не вбачається.

Однак, зважаючи на обсяг зібраних під час досудового слідства на даний час доказів та незважаючи на визнання своєї провини на даному етапі розслідування ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк тримання під вартою підозрюваному строком саме на 30 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Однак за п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Натомість, суд вказує, що за певних умов при доведеності провини підозрюваного вироком суду в скоєні інкримінованого йому злочину існує можливість застосувати до нього положення ст. 75, 76 КК України.

Також слідчий суддя враховує молодий вік ОСОБА_4 , обставини інкримінованого йому діяння та наявну в нього травму ноги.

Таким чином, задовольняючи клопотання прокурора щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 розмір застави на підставі ч. 4 ст. 182 КПК з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК, як до особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60560 грн., внесення якої зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Визначаючи ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним або заставодавцем внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне в разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК.

Керуючись ст.176-178,182, 183, 184, 202, 307, 395 КПК, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 17 травня 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК.

Визначити ОСОБА_4 заставу в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (отримувач коштів ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача 26239738, МФО 820172, банк отримувача ГУ ДКСУ в м. Київ рахунок отримувача UA0017442).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Кривий Ріг без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В разі невиконання покладених обов`язків підозрюваним, наступають наслідки передбачені КПК.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1