КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/92/25
Провадження № 1-кп/552/456/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001138 від 03.12.2024 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, хворого на туберкульоз (відкрита форма) та гепатит С, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2024 року близько 11:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території «Новоміського кладовища», що розташоване по вул. Анни Ярославни у м. Полтава, діючи з прямим єдиним умислом, з використанням умов воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосовуючи фізичну силу, вчинив наругу над могилою, а саме: шляхом застосування поштовхів та ударів руками, звалив на землю гранітні плити могил на місцях поховання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок чого гранітні плити вказаних місць поховання зазнали механічних пошкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. Пояснив, що перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавському обласному клінічному протитуберкульозному диспансері, 03.12.2024, після прийому ліків, вжив алкогольні напої, у зв`язку із чим його вигнали із медичного закладу, подальших своїх дій чітко не пам`ятає. Його дружина повідомила йому, що він пошкодив три могильні плити на кладовищі. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевняє, що зробив висновки і більше такого вчиняти ніколи не буде. Має бажання відновити пошкоджені могильні плити.

Потерпілі до суду не з`явилися, надавши суду заяви, де просять розглядати справу без їх участі.

Прокурор та обвинувачений вважали за доцільне розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що, якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд, за згодою прокурора і обвинуваченого, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 297 КК України, тобто як як умисні дії, які виразились у нарузі над могилою.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є нетяжким, особу винного, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире катяття, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

Зважаючи на викладене, при призначенні покарання, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, беручи до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, має соціальні зв`язки - дружину та матір, з якими проживає, його щире каяття, відсутність претензій від потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ, а саме:

- полімерний пакет з чорновими записами, фото в кількості 3 шт., а також документи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщені до паперового конверту НПУ, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- частину гранітної плити могили ОСОБА_7 , поміщену до полімерного пакеру НПУ QYH0046121, - повернути власнику ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 1 193,85 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим - у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1