Справа № 161/4074/25
Провадження № 1-кп/161/737/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 квітня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000466, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 03.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 01 лютого 2025 року близько 09.55 год., перебуваючи у залі автостанції №1, що за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул. Конякіна, 39, на поверхні підлоги виявила банківську картку, після чого шляхом вільного доступу, умисно, привласнила банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , що є офіційним документом, з метою подальшого незаконного її використання для заволодіння грошовими коштами, що знаходились на рахунку, шляхом здійснення безготівкового розрахунку за купівлю товарів.

Вона ж, 01 лютого 2025 року, в період з 10.00 год. по 13.37 год., умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №26/2025 від 14 січня 2025 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №4220-ІХ від 15 січня 2025 року, діючи з корисливих мотивів та метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у торгових закладах міста Луцька, керуючись єдиним продовжуваним злочинним умислом щодо крадіжки коштів з платіжного документу та використовуючи попередньо привласнену банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_1 , за допомогою безконтактної оплати з технологією «Pay Pass», таємно викрала належні потерпілій грошові кошти, шляхом здійснення оплати у магазинах, зокрема, - «Сімі» на суму 530,90 грн., «Соломійка» на суму 1291,12 грн., у торговому кіоску на суму 811 грн., «Дамаск» на суму 120 грн., «Пиріжок» на суму 250 грн., «Щодня» на суму 516,90 грн., які розташовані за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна 39; у маркеті «Сільпо» на суму 691,94 грн., «Сінсей» на суму 648 грн., які розташовані за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 23; «Забіяка» на суму 1695,10 грн., який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 32; у аптеці «Подорожник» на суму 411 грн., у аптеці «Волиньфарм» на суму 191 грн., які розташовані за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 38.

Внаслідок зазначених дій, обвинуваченою ОСОБА_4 було спричинено потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 7156 грн. 96 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, а саме - своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненими із корисливих мотивів, вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України; своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, суду дала показання, що 01 лютого 2025 року вранці, перебуваючи у у залі автостанції №1, що за адресою: м.Луцьк Волинської області, вул. Конякіна, 39, знайшла та привласнила банківську картку АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 , з метою подальшого зняття з неї коштів. Після чого, використовуючи дану банківську картку, здійснювала покупку різних товарів. Суми викрадених у такий спосіб коштів, що зазначена в обвинувальному акті не заперечує. Збитки відшкодовані повністю. У вчиненому щиро розкаялась та просила суворо не карати.

Письмовою заявою потерпілої ОСОБА_5 стверджується факт вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою ОСОБА_4 та повне відшкодування завданої шкоди. Щодо покарання покладалась на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 її винуватість у викраденні офіційного документу, вчиненого із корисливих мотивів, а також у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, вчинила кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться, відповідно, до категорії тяжкого злочину та кримінального проступку, збитки потерпілій добровільно відшкодовані повністю, в зв`язку з чим остання не має жодних претензій до обвинуваченої та щодо покарання покладалась на розсуд суду, враховуючи також особу обвинуваченої, яка в порядку ст.89 КК України судимості не має, вона має постійне місце проживання, тому суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України у виді, відповідно, обмеження та позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст.ст.70, 75, 76 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

-оптичні диски CD-R, DVD-R залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1