Справа № 743/195/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/130/25
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

12 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

скаржника ОСОБА_6

його представника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача у кримінальному провадженні - начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 ЧРУП ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_9 від 29 січня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 09 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя вказав на те, що дізнавачем у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом порядку докази, надано їм належну оцінку, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та мотивованою, дізнавачем повно та неупереджено проведено дослідження всіх обставин кримінального провадження та передбачених законом заходів по збиранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

В апеляційній скарзі представник заявника адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, через її абсурдність, скаргу ОСОБА_6 задовольнити та скасувати постанову дізнавача від 29 січня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000005 від 09 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Мотивує тим, що на даний час на розгляді в районному суду перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 306, 307, 310, 317 КК України. В рамках цього провадження 03 липня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 був проведений обшук, під час якого вилучено 8300 грам «шишок» канабісу та 359 рослин канабісу. На початку обшуку скаржник погодився добровільно видати всі наркотичні засоби, які у нього були.

Під час обшуку ОСОБА_6 розгубився та забув, що в нього на кухні зберігається також екстракт канабісу, а працівники поліції так зраділи обсягу вилученого, що їм було достатньо і того об`єму, що виявили. Фактично поліція все вилучила, окрім екстракту канабісу, який так і залишився лежати в будинку за вищевказаною адресою.

Зважаючи на те, що екстракт канабісу теж є наркотичним засобом, його клієнт засобами поштового зв`язку направив до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області заяву про добровільну видачу такого, та який знаходиться за місцем його проживання. ОСОБА_6 наголошує на тому, що є обов`язковим вилучення у нього екстракту канабісу, оскільки зі слів його матері та цивільної дружини, до його домогосподарства вже почали проникати неповнолітні та інші громадяни в пошуках залишків коноплі.

На думку апелянта, зміст постанови вказує на те, що вона прийнята без врахування норм матеріального та процесуального права, а також положень ЗУ «Про національну поліцію», логіки та здорового глузду.

ОСОБА_6 наголошує, що вжиття екстракту канабісу, який зберігається у нього в домоволодінні, не підготовленою до цього людиною може призвести до непередбачуваних негативних наслідків.

Абсурдним, на думку захисника, є висновок суду, що позиція поліції щодо не вилучення заборонених наркотичних речовин, є законною, правильною та справедливою.

Просить звернути увагу, що відеозапис обшуку з місця проживання ОСОБА_6 свідчить про те, що приміщення кухні працівниками поліції взагалі не перевірялось.

Вказує на те, що оскаржувана ухвала була отримана захисником на адресу електронної пошти 25 лютого 2025 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на її оскарження, який був пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідача, заявника та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, вказували на безпідставність закриття кримінального провадження, оскільки обов`язковому вилученню підлягають речовини, які законодавчо вилучені із вільного обігу, чого в даному випадку не відбулося, отже, працівники поліції діяли всупереч вимог кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим постанову дізнавача просили скасувати, прокурора, яка не погодилася з доводами скаржника та його представника, вказувала на те, що повідомлені ОСОБА_6 факти не знайшли свого підтвердження, обшук за місцем його проживання був проведений ретельно та інших заборонених речовин, окрім тих, що були вилучені, там не було, дізнавачем були проведені всі необхідні слідчі дії, та винесено постанову на підставі зібраних доказів, які не дають підстав дійти висновку про її необґрунтованість чи невмотивованість, дослідивши матеріали справи та закритого кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника заявника задоволенню не підлягає.

Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження було вирішено головуючим під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а тому повторному вирішенню під час апеляційного розгляду не підлягає.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим/дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого/дізнавача про закриття кримінального провадження, згідно зі ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 09 січня 2025 року звернувся до чергової частини ВП №2 (смт.Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про те, що в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 він зберігає наркотичні речовини, а саме екстракт канабісу.

У цей же день за даним фактом сектором дізнання ВП №2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №0000005 від 09 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування дізнавачем в якості свідка був допитаний ОСОБА_10 , який входив до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000687 від 20 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час допиту свідок ОСОБА_10 повідомив, що 03 липня 2024 року в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова в будинку №9 по вул. Громова в селищі Радуль Чернігівського району та області, власником та фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 , був проведений обшук.

В ході проведення обшуку будинку та господарських приміщень вказаного домогосподарства були виявлені та вилучені наркотичні речовини в особливо великих розмірах, а також інші предмети на підтвердження незаконних дій ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_10 під час допиту вказав, що обшук був проведений із дотриманням вимог ст. 236 КПК України, із залученням понятих, із застосуванням відео фіксації слідчої дії. У ході обшуку ними був отриманий доступ до всіх кімнат, у тому числі й до приміщення кухні, де було перевірено всі можливі шафи, тумби, шухляди, столи та інші місця, де могли б зберігатися заборонені до обігу речовини.

Окрім обшуку, в рамках досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді був проведений ще й додатковий огляд вказаного домогосподарства, але інших заборонених речей там виявлено не було.

Ухвалою слідчого судді на майно ОСОБА_6 , в тому числі й на будинок за вказаною адресою, був накладений арешт. При цьому, власник доступу до вказаного будинку немає, адже утримується під вартою. Інші особи на території вказаного домогосподарства не проживають.

Староста Радульського старостинського округу ОСОБА_11 вказала, що була присутня під час проведення обшуку в домогосподарстві, яке належить ОСОБА_6 , а до цього там проживав його батько. Під час обушку було вилучено багато різних речей, речовин та ємностей, в яких вирощувались рослини коноплі. Після проведення обшуку всі будівлі та споруди на території домогосподарства були опечатані працівниками поліції та цим господарством більше ніхто не користується.

29 січня 2025 року дізнавачем до Чернігівської окружної прокуратури було скероване для погодження клопотання про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, у погодженні клопотання прокурором було відмовлено з вказівкою на те, що зміст клопотання та матеріали кримінального провадження вказують на відсутність підстав вважати, що за вказаною адресою можуть знаходитись наркотичні речовини, оскільки такі були вилучені під час проведення обшуку 03 липня 2024 року в рамках іншого кримінального провадження. Після проведення обшуку ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та з того часу не мав доступу до вказаного домогосподарства, а окрім нього цим будинком інші особи не користувались.

Зазначений обшук ОСОБА_6 або ж його захисником не оскаржувався, доповнень до нього не подавалось.

Проаналізувавши отримані відомості, в сукупності з іншими здобутими доказами, 29 січня 2025 року дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 (смт. Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП у Чернігівській області ОСОБА_9 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 09 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування за повідомленими ОСОБА_6 обставинами було проведено достатньо повно й об`єктивно, дізнавачем проведений необхідний та достатній обсяг роботи щодо збирання та перевірки доказів у даному кримінальному провадженні, в оскаржуваній постанові дана вмотивована оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, з посиланням на конкретні матеріали справи та положення кримінального процесуального законодавства, проаналізовано комплекс проведених необхідних слідчих дій, за результатами якого не було здобуто доказів, які б давали підстави вважати, що за місцем проживання ОСОБА_6 після проведеного санкціонованого обшуку продовжують зберігатися наркотичні засоби, речовини, або інші заборонені та вилучені із обігу речі.

Вказуючи про невідповідність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження вимогам кримінального процесуального законодавства, представник заявника не вказує яким саме вимогам не відповідає оскаржуване процесуальне рішення.

Наголошуючи на абсурдності постанови та ухвали слідчого судді, апелянт не вказує в чому саме вона полягає, адже той факт, що ОСОБА_6 були повідомлені правдиві відомості адвокатом не підтверджений, в той час як в ході проведення дізнання не було здобуто доказів того, що за місцем проживання ОСОБА_6 продовжують зберігатися наркотичні засоби після того, як працівники поліції провели там обшук, опечатали приміщення й інші особи доступу до нього не мали.

Таким чином, дізнавачем цілком об`єктивно досліджені всі можливі відомості щодо обставин, про які повідомив ОСОБА_6 , допитані всі можливі свідки та учасники цих подій, але не встановлено жодних підстав вважати, що наркотичні засоби продовжують зберігатися в будинку заявника, як він на цьому наголошує, при цьому вимагає, щоб обшук був поведений виключно за його присутності.

З метою забезпечення незалежності слідчого/дізнавача та всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження закон передбачає поняття «процесуальної самостійності слідчого/дізнавача» та гарантії її забезпечення. Так, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Мотивувальна частина постанови має містити аналіз зібраних у кримінальному доказів та встановлених відомостей, що й відображено в постанові дізнавача від 29 січня 2025 року.

Таким чином, зміст апеляційної скарги представника заявника свідчить про те, що окрім повторного викладу обставин, які були предметом перевірки під час проведення досудового розслідування, вона не містить доводів, які б спростовували викладені у постанові дізнавача про закриття кримінального провадження та ухвалі слідчого судді факти.

Дізнавачем вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, допитані саме ті особи, які мають безпосереднє відношення до подій 03 липня 2024 року, проаналізовані саме ті докази, які могли б підтвердити або спростувати повідомлені ОСОБА_6 обставини, надано обґрунтовані відповіді щодо висловлених заявником відомостей.

Отже, окрім своєї незгоди з оцінкою отриманих доказів, інших фактичних даних, які могли б свідчити про умисні порушення вимог кримінального процесуального законодавства при проведенні дізнання та розгляді справи судом з боку дізнавача, прокурора та суду, апелянтом не наведено ні в скарзі на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, ні в апеляційній скарзі.

Таким чином, органом досудового розслідування, у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, всебічно, повно та об`єктивно було проведено дізнання за повідомленими ОСОБА_6 фактами щодо наявності в його будинку наркотичних засобів, за результатами якої винесено постанову, яка відповідає вимогам ст.110 КПК України, та у якій надано відповідь на всі викладені важливі обставини, що вказує на її вмотивованість та відповідність фактичним обставинам встановленим у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14