Справа №583/5391/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/64/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/5391/19 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_6 та заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2021, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Буринь Сумської області, мешканка АДРЕСА_1

визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- потерпіла ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 122 КК та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, а також стягнути з ОСОБА_13 25 000 грн матеріальної та 150 000 грн моральної шкоди, в іншій частині вирок залишити без змін. Вимоги обгрунтовані тим, що покарання у виді виправних робіт не може призначене ОСОБА_10 . Крім того, обвинувачена вину не визнала, не розкаялася, збитки не відшкодувала, визначений судом розмір матеріальної та моральної шкоди є необгрунтованим;

- заступник керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_14 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винуватою за ч. 1 ст. 122 КК та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік згідно ст. 76 КК зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання, в іншій частині вирок залишити без змін. Вимоги обгрунтовані тим, що покарання у виді виправних робіт не може бути призначене ОСОБА_10 , яка є фізично особою-підприємцем.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2021 ОСОБА_10 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК, і їй призначене покарання у виді виправних робіт строком 1 рік 6 місяців з відрахуванням 15 % із суми заробітку в доход держави. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн, а також 10 000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Згідно вироку, 13.03.2019 близько 10 год. ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні кафе по АДРЕСА_2 , на грунті особистої неприязні нанесла ОСОБА_15 удари по різним частинам тіла, чим спричинила їй тілесні ушкодження середньої тяжкості.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_16 надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строку давності.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст клопотання, доводи обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_11 , які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, доводи прокурора ОСОБА_9 , який не заперечував проти заявленого клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_10 кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК).

Відповідно ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, тому визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено і не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявлених клопотань.

Згідно ст. 44 КК, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, які залежать від тяжкості правопорушення (ст. 49 КК).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, у вчиненні якого ОСОБА_10 визнана винуватою, вчинене нею 13.03.2019, і відповідно ст. 12 КК є нетяжким злочином, а строк притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин становить 5 років.

З огляду на викладене, на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом строк давності притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, минув, при цьому відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК, звільнивши ОСОБА_10 згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК у зв`язку із закінченням строку давності. При цьому колегія суддів ураховує і правову позицію ККС ВС (постанова від 19.11.2019 в справі № 345/2618/16-к), згідно якої суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції або провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також слід зазначити, що після виконання дій, передбачених ст. 342-345 КПК, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали (ч. 2 ст. 405 КПК).

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_10 апеляційним судом не дається правова оцінка доводам апеляційних скарг, оскільки закриття кримінального провадження виключає таку можливість.

Крім того, відповідно положень ч. 1 ст. 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК та звільняючи її згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК у зв`язку із закінченням строку давності, колегія суддів вважає занеобхідне залишити заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 без розгляду.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_16 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2021 відносно ОСОБА_17 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України, звільнивши ОСОБА_18 згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4