Справа № 178/964/22
Провадження № 1-кп/192/51/25
В И Р О К

Іменем України

21 квітня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000012, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Болтишка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має повну середню освіту, не заміжня, громадянка України, раніше судима:

-вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік та звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; вироком Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року вказаний вирок скасований в частині призначеного покарання та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень; ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року покарання у вигляді штрафу замінено на 240 годин громадських робіт, а 11 січня 2022 року знята з обліку у зв`язку з відбуттям покарання;

-вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 309, 310 КК України та раніше судимою згідно вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не стала та в період іспитового строку вчинила нове кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 керуючись умислом, спрямованим на незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «канабіс» у великих розмірах, 24 червня 2022 року з 07 години 07 хвилин до 09 години 23 хвилини, незаконно зберігала за місцем свого фактичного мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «канабіс», загальною масою 638,271 г у великих розмірах до його вилучення, а саме: до проведення обшуку за вказаною адресою.

Умисні дії ОСОБА_5 за вказаним епізодом кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне зберігання наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину не визнавала, але згодом під час судового розгляду визнала вину частково та надала показання, згідно яких вона мешкає в с. Болтишка більше 20 років, стабільної роботи не має, а тому заробляє на життя підробітками, в тому числі збираючи різну траву, наприклад люцерку. Не заперечувала факт того, що на балці поряд зі своїм будинком вона періодично збирає дикорослий канабіс власного вживання, оскільки є тривалий час наркозалежною та ВІЛ-інфікованою. Вказані коноплі були знайдені у неї вдома під час обшуку. Іноді вона пригощала своїх знайомих цією коноплею. Разом з тим обвинувачена категорично заперечувала факт здійснення нею збуту наркотичного засобу іншим особам, оскільки з дослідженого відеозапису, на її думку, не можна дійти до висновку, що особа, яка у неї взяла суху траву не могла підмінити її під час повернення до працівників поліції через те, що така особа закрила відеокамеру курточкою, і звук під час запису був відсутній. Також стверджувала що насипала йому табак, а не канабіс. Потім під час розгляду справи визнала факт продажу за 120 гривень канабісу. Пізніше не визнавала факт збуту. Також обвинувачена вважає, що не можна дійти беззаперечного висновку про те, що отриманий у неї закупником згорток не міг бути замінений на інший. Обвинувачена не заперечувала факт того, що у неї в будинку в різних кімнатах під час обушку було знайдено канабіс, а також канабіс знайшли в сараї, який вона зберігала виключно для власного вживання. Проте заперечувала той факт, що такий канабіс є наркотичними засобами, оскільки вони є дикорослими. В судовому засіданні 21 квітня 2025 року перед дебатами свою вину не визнала.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 просив виправдати ОСОБА_5 з тих підстав, що факт здійснення нею збуту канабісу закупнику не доведений, як не доведена і така мета зберігання канабасу як збут, оскільки про наявність умислу на збут свідчить фасування, упаковка канабісу, а також наявність його у масі, яка перевищує потреби обвинуваченої у вживанні. Вказані обставини не були доведено стороною обвинувачення, а тому захисник просив виправдати ОСОБА_7 .

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - як незаконне зберігання наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України є доведеною наступними доказами:

-протоколом обшуку від 24 червня 2022 року з відеозаписом його проведення, який був проведений за адресою: АДРЕСА_1 та під час проведення якого було виявлено та вилучено речовини рослинного походження (а.с.93-96, т. 1);

-Висновком експерта № СЕ-19/104-22/17352-НЗПРАП від 25 липня 2022 року, згідно якого речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 2,978 г, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання обвинуваченої, а також масами 3,605 г, які є складовою механічної суміші загальною масою 104,712 г; масою 5,154 г, які є складовою механічної суміші загальною масою 102,666 г, речовини рослинного походження зеленого кольору у стадії гнильного розкладу масами 296,179 г, речовина рослинного походження зеленого кольору масою 12,531 г та 7,416, а також масами 7,352 г та 583,329 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Загальна маса канабісу, вилученого під час обшук в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 80,886 г, 10,529 г, 2,365 г, 6,631 г, 527,971 г (а.с. 162-171,т. 1);

-Висновком експерта № СЕ-19/104-24/23245-НЗПРАП від 19 червня 2024 року, згідно якого речовина рослинного походження масою 1,468 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,411 г. Надана на експертизу механічна суміш загальною масою 103,767 г складається з подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору масою 2,644 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений та насіння сіро-зеленого кольору масою 101,123 г, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 2, 581 г. Надана на експертизу механічна суміш загальною масою 101,264 г складається з подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору масою 4,052 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений та насіння сіро-зеленого кольору масою 97,212 г, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 3,935 г. Надана на експертизу речовина масою 295,479 г, 11,831 г, 2,142 г,6,000 г, 582,629 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно: 76,825 г, 10,487 г, 2,013 г, 5,722 г, 527,862 г (а.с.203-211, т. 3).

Таким чином судом, шляхом проведення повторної експертизи було перевірено версію обвинуваченої в частині того, що вилучені під час обшуку в її будинку рослини не являються наркотичними засобами, оскільки є дикорослими. Проте така версія обвинуваченої не підтвердилась.

Загальна маса наркотичних речовин складає 638,271 г (622,909 г після проведення експертизи), що згідно Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затв. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29 липня 2010 року № 634) відноситься до великих розмірів.

Суд вважає, що зберігання ОСОБА_5 наркотичних засобів саме з метою збуту підтверджується дослідженими судом протоколами проведених НСРД.

Так, протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01 липня 2022 року (а.с.192-91, т.1) доведено, що ОСОБА_5 здійснювала збут наркотичних засобів, оскільки характер розмов обвинуваченої по телефону з невідомим абонентом дають підстави стверджувати, що абонент, який їй телефонував, просив продати йому канабіс, на що остання погодилася.

Також мету збуту підтверджують показання свідка ОСОБА_8 , який надав суду показання згідно яких він знає обвинувачену як дружину ОСОБА_9 , з яким познайомився приблизно в 2020 році. Так, свідок в травні 2022 року перебував у с. Болтишка біля магазину, де і побачив ОСОБА_5 , яка в стані алкогольного сп`яніння стала пропонувати свідку придбати у неї канабіс за 130 гривень, показавши при цьому коробок сірників, після чого свідок зателефонував на лінію «102» та повідомив про вказане поліцію. Також свідок упізнав обвинувачену, як особу яка пропонувала йому купити канабіс, під час пред`явлення йому для впізнання по фото.

Крім того, сам факт зберігання ОСОБА_5 наркотичного засобу у великих розмірах, а також наявність у неї вдома сита для перетирання канабісу, записів в щоденнику, в якому записано «перебрати траву» на думку суду є достатніми для висновку про те, що такий наркотичний засіб зберігався у ОСОБА_5 в тому числі з метою збуту. Вага канабісу, який був знайдений у неї вдома під час обшуку перевищує потреби обвинуваченої у вживанні канабісу, оскільки ОСОБА_5 не перебуває на обліку у нарколога, не отримує відповідне лікування від наркотичної залежності, а тому суд вважає, що зберігання нею вдома канабісу вагою 638,271 г свідчить про наявність умислу на його збут.

Крім того, під час розгляду кримінального провадження обвинувачена не заперечувала як факт самостійного вживання канабісу, так і факт нерегулярного продажу канабісу іншим особам за 100-120 гривень за коробок з-під сріників.

Суд вважає, що предмет розмов обвинуваченої по телефону, які зафіксовані під час проведення НСРД, беззаперечно свідчить про те, що остання збувала канабіс, а тому кваліфікація її дій в частині незаконного зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах є доведеною.

Досліджені судом докази, які були отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб його вчинення) та інші обставини за епізодом від 22 червня 2022 року, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84,85,86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину і узгоджуються з іншими доказами.

Таким чином, факт незаконного зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України підтверджується дослідженими судом доказами, оскільки ОСОБА_5 є раніше судомою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309, 310 КК України, що підтверджується дослідженими судом вироками Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2020 року, вироком Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року та вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року (а.с.111-118, т.1).

Стаття 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Разом з тим факт незаконного придбання наркотичного засобу належними доказами не підтверджено, оскільки суду не надано доказів в частині способу, місця та часу придбання ОСОБА_5 наркотичного засобу, а тому посилання на придбання наркотичного засобу з метою збуту слід виключити з обсягу вказаного обвинувачення.

Крім того, суд вважає, що у ОСОБА_5 був відсутній умисел на зберігання саме «особливо небезпечного» наркотичного засобу у зв`язку з тим, що обвинувачення в частині зберігання з метою збуту «особливо небезпечного» наркотичного засобу їй не пред`явлене, не зважаючи на те, що посилання на «особливо небезпечний» міститься в тексті обвинувального акту, проте відсутнє у правовій кваліфікації.

Обвинувальний акт був змінений 24 грудня 2024 року (а.с.34-42, т. 4) у зв`язку набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Canabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування», на виконання прикінцевих та перехідних положень якого Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 653 від 24 травня 2024 року, яка набрала законної сили 16 серпня 2024 року «Про внесенні змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», якою канабіс виключено зі Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затв. Постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тому суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод виключає посилання в обвинувальному акті на наявність у ОСОБА_5 умислу на зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Згідно позиції ВС від 24 лютого 2025 року у справі № 552/4770/19 зміни, внесені постановою КМУ від 24 травня 2024 року № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії у часі. Такі зміни підзаконного нормативно-правового акту не змінюють словесно-документну форму кримінального закону і кримінально-правова норма залишається незмінною.

Разом з тим судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Оскільки прокурором було змінено обвинувачення згідно обвинувального акту від 24 грудня 2024 року (а.с.34-42, т. 4), тому суд розглянув кримінальне провадження саме в обсязі пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення та вважає необхідним виключити посилання на наявність умислу на зберігання саме такої кваліфікуючої ознаки наркотичного засобу як «особливо небезпечний».

Також суд вважає, що слід виключити з обсягу обвинувачення і посилання на повторність вчинення вказаного кримінального правопорушення з огляду на те, що за епізодом від 03 червня 2022 року суд виправдовує ОСОБА_5 з посиланням на наступне.

Органом досудового розслідування, згідно зміненого обвинувального акту від 24 грудня 2024 року (а. с. 34-42, т. 4) ОСОБА_5 обвинувачується в тому що, будучі особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 309, 310 КК України та раніше судимою згідно вироку Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки і звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не стала, та в період іспитового строку вчинила нове кримінальне правопорушення.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_10 з метою незаконного збагачення шляхом вчинення незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» на території с. Болтишка Кам?янського району Дніпропетровської області, у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, у невстановленому під час досудового розслідування місці, незаконно придбала у невстановлений слідством спосіб, невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» з метою його подальшого збуту, який в подальшому почала незаконно зберігати за місцем свого фактичного мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту.

Також вказано, що 03 червня 2022 року о 12 годині 27 хвилин працівники поліції, відповідно до ст. Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину, якому з метою забезпечення його безпеки змінено анкетні дані на « ОСОБА_11 », який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Жовтоводської окружної прокуратури, грошові кошти на загальну суму 130 (сто тридцять) гривень, двома купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) гривень із серією та номером СС 8419037, 2014 року випуску, СЛ 3442931, 2014 року випуску, купюрою номіналом 20 (двадцять) гривень із серією та номером ТЄ 5905951, 2013 року випуску, купюрою номіналом 10 (десять) гривень із серією та номером ЦВ 1923369, 2015 року випуску, які призначались для проведення оперативної закупки особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» у ОСОБА_7 .

Також, 03 червня 2022 року в період часу з 12 години 43 хвилин по 13 годину 03 хвилини було проведено оперативну закупку особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» у ОСОБА_5 , під час якої ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні будинку адресою: АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_5 вищевказані грошові кошти в сумі 130 (сто тридцять) гривень, отримавши які ОСОБА_5 в приміщенні будинку за місцем свого мешкання та реєстрації передала ОСОБА_11 згорток паперу з подрібненою речовиною рослинного походження в сухому вигляді, тобто збула наркотичний засіб «канабіс». Цього ж дня, тобто 03 червня 2022 року приблизно о 13 годині 04 хвилин ОСОБА_11 , в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції згорток паперу з подрібненою речовиною рослинного походження в сухому вигляді, яка згідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/14480-НЗПРАП від 10 червня 2022 року, є - канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить - 4,0580 г, яку йому незаконно збула ОСОБА_5 03 червня 2022 року.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 за вказаним епізодом від 03 червня 2022 року органом досудового розслідування не доведена поза розумним сумнівом у зв`язку з наступним.

Частиною 2 ст. 307 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення кількох альтернативних дій: ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема - події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на слідчого, прокурора.

Однак, зібрані та надані суду докази як кожний окремо, так і у сукупності, не дозволяють зробити однозначний висновок «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні жодного з альтернативний дій, які становлять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України за епізодом від 03 червня 2022 року, а саме: незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України

Тому суд, у відповідності з вимогами ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України, тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченої.

Так, стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу на підтвердження факту придбання та зберігання ОСОБА_5 з метою збуту за даним епізодом, а також і факт вчинення незаконного збуту наркотичного засобу - канабісу, яке вчинено 03 червня 2022 року, оскільки не надано жодного доказу, який доводить факт того, що обвинувачена придбала такий засіб, зберігала, а також збула його 03 червня 2022 року.

Дослідженим судом протоколом проведення контрольної закупки від 03 червня 2022 року підтверджено лише факт придбання ОСОБА_11 у ОСОБА_5 за 130 гривень речовини рослинного походження зеленого кольору. В протоколі зафіксовано, що під час проведення спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_11 , мікрофони були вимкнені, а тому зміст розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 суду не відомий. Обвинувачена в своїх показаннях посилалася на те, що насипала ОСОБА_11 у згорток паперу лише табак, який у неї під час обшуку знайшли, проте не вилучали.

Згідно Висновку експерта № СЕ-19/104-22/14480-НЗПРАП від 10 червня 2022 року речовина рослинного походження масою 4,6857 г, яка була отримана в результаті проведення оперативної закупки у ОСОБА_5 свідком ОСОБА_11 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 4,0580 г (а.с. 81-84, т. 1).

Разом з тим судом під час розгляду справи було досліджено Висновок експерта № СЕ-19/104-24/11875-НЗПРАП від 15 квітня 2024 року, згідно якого надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 4,1857 г, яка була вилучена у обвинуваченої під час оперативної закупки 03 червня 2022 року, відрізняється від речовини зеленого кольору у стадії гнильного розкладу масою 2,478 г, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору масою 3,105 г, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору масою 4,654 г, речовини рослинного походження зеленого кольору у стадії гнильного розкладу масою 295,679 г, речовини рослинного походження зеленого кольору масою 12,031 г, речовини рослинного походження зеленого кольору у стадії гнильного розкладу масою 6,916 г, речовини рослинного походження зеленого кольору масою 6,852 г, речовини рослинного походження зеленого кольору масою 582,829 г, які були вилучені під час проведення обшуку в будинку ОСОБА_5 за зовнішнім виглядом - кольором, ступенем подрібнення та наявністю включень у загальній масі речовини та за якісним хімічним складом - наявністю та інтенсивністю основних діючих речовин та мікродомішок. Надане на експертизу насіння сіро-зеленого кольору масою 101,123 г, насіння сіро-зеленого кольору масою 97,212 г, яке було вилучено під час обшуку 24 червня 2022 року в будинку обвинуваченої, є достиглим насінням рослин роду коноплі, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься (а.с.166-174, т.3).

Тому суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 збула частину саме того наркотичного засобу, який вона за версією обвинувачення зберігала у себе в дома та який згодом був вилучений у неї під час обшуку, оскільки згідно вказаного Висновку експерта такий наркотичний засіб не є ідентичним за жодною з ознак, які досліджував експерт, з тими наркотичними засобами, які були вилучені у ОСОБА_5 під час обшуку. Таким чином придбана свідком ОСОБА_11 речовина не є ідентичною з тією наркотичною речовиною, яку вилучили у ОСОБА_10 , що ставить під обґрунтований сумнів походження такої наркотичної речовини.

Допитаний в судому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 надав показання, згідно яких він знає обвинувачену приблизно 2-3 роки, іноді купував у неї наркотичні засоби, та коли його зупинили працівники поліції з канабісом, то він надав свою згоду на співпрацю з поліцією задля викриття ОСОБА_5 , і погодився зробити у неї закупку. В червні 2022 року працівники поліції видали йому 130 гривень та він пішов додому до обвинуваченої, а позаду нього йшли поняті на відстані 50 метрів. Коли свідок прийшов до обвинуваченої, то спитав - чи є щось у неї, на що вона сказала «так» та насипала йому з прозорого пакету в клаптик паперу траву. Він побув у неї вдома приблизно 30 хвилин та повернувся до поліцейських, де при понятих видав вказаний згорток. Свідку відомо, що у ОСОБА_5 можна було купити канабіс. Разом з тим, суд відкидає показання вказаного свідка як доказ сторони обвинувачення, оскільки Висновком експерта не підтверджено, що отримана від свідка рослинна речовина є тим самим наркотичним засобом, який обвинувачена зберігала у себе вдома.

Очевидним є той факт, що в разі здійснення збуту наркотичних засобів, особа зберігає в себе вдома певну частину таких засобів, які збуває. Однак стороною обвинувачення не було доведено суду, що у ОСОБА_5 зберігалися вдома такі ж самі наркотичні засоби, які були збуті ОСОБА_11 за жодною з ідентифікуючих ознак.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 , який був понятим під час проведення контрольної закупки, надав показання згідно яких в червні 2022 року він був запрошений працівникам поліції в якості понятого. В його присутності особі, яка повинна була зробити закупку, видали 130 гривень, описали його одяг та він пішов в с. Болтишка додому до обвинуваченої. Свідок йшов за ним на відстані приблизно 50 метрів. Після того, як закупник зайшов у двір будинку і пробув там приблизно 5 хвилин, після чого повернувся і видав згорток газети, в якому була зелена речовина рослинного походження. Такий згорток поклали у пакет, а поняті поставили свої підписи.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_13 , який також був понятим під час здійснення контрольної закупки.

Суд відкидає також і показання вказаних свідків, оскільки встановлено, що ОСОБА_11 деякий час перебував поза полем зору понятих, відстань у 50 метрів є значною для повного контролю свідка, а їх показання не доводять поза розумним сумнівом факт збуту ОСОБА_5 наркотичного засобу у зв`язку з наявним Висновком експерта від 15 квітня 2024 року, який не підтвердив ідентичність наркотичного засобу, який придбав у ОСОБА_5 свідок ОСОБА_11 з тими наркотичними засобами, які були вилучені у обвинуваченої під час проведення обшуку. Крім того, показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 в частині того, що останній пробув вдома у ОСОБА_5 30 хвилин, а не 5 хвилин, як вказали свідки. Деякий час ОСОБА_11 перебував поза полем зору понятих та мав можливість підмінити отриману від ОСОБА_5 речовину, а відеозапис вчинення контрольної закупки не містить звуку, а крім того, після виходу свідка ОСОБА_11 з будинку обвинуваченої, він застібнув одягнену на ньому курточку, тим самим закривши огляд відеокамери та деякий час відео не відтворювало обставин за яких він повертався до понятих та видавав їм отриманий від ОСОБА_5 згорток. Таким чином суду не відомо чи міг свідок Побережний підмінити отримані від ОСОБА_5 речовини чи ні, а доказування не може ґрунтуватися на сумнівах.

Тому всі сумніви щодо джерела походження отриманої від ОСОБА_11 речовини рослинного походження суд трактує на користь обвинуваченої та вважає, що стороною обвинувачення не доведено той факт, що 03 червня 2022 року вона здійснила збут ОСОБА_11 саме наркотичного засобу - канабіс, оскільки сторона обвинувачення не змогла довести суду, що така речовина є складовою за будь-якими характеристиками тієї речовини, яка зберігалася у ОСОБА_16 та була вилучена у неї під час обушку, як не довела і сам факт збуту з огляду на вказані вище обставини проведення контрольної закупки (відсутність звуку та зображення відео).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 після отримання у ОСОБА_5 рослинної речовини зеленого кольору закрив огляд відеокамери, а висновком експерта не підтверджено ідентичність наркотичних засобів, тому суд вважає, що в цій частині обвинувачення не доведене.

Зміст розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 під час контрольної закупки суду не відомий через відсутність звукозапису на відео, а обвинувачена заперечувала факт збуту канабісу. На відеозаписі також не зафіксовано, що саме купує свідок, звідки ОСОБА_5 і що саме насипає йому, через обмежений діапазон огляду відеокамери, а після отримання згортку свідок взагалі закрив відеокамеру своєю курточкою. Під час обшуку отримані від свідка ОСОБА_11 грошові кошти, які він передав ОСОБА_5 знайдені не були, що суд також тлумачить на користь обвинуваченої як не доведення факту збуту.

Таким чином належних доказів збуту наркотичних засобів 03 червня 2022 року суду не надано, а тому прийти до висновку поза розумним сумнівом про те, що 03 червня 2022 року ОСОБА_5 вчинила незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України суд не може.

Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 343/1489/20 зазначив, що відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному обвинуваченому право, у тому числі, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що підпункт «а» п. 3 ст. 6 Конвенції надає підсудному право бути поінформованим не лише про «причину» обвинувачення, тобто про дії, які він нібито вчинив і на яких ґрунтується звинувачення, але й також «природу» звинувачення, тобто юридичну кваліфікацію, надану цим діям. Крім того, Високий суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що в кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в цілому (рішення ЄСПЛ у справах «Девеер проти Бельгії», «Маттоціа проти Італії», «Пеєв проти Болгарії, «Пелісьє та Сассі проти Франції»). Обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України (ст. 3 ч. 1 п. 13 КПК України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішими елементами кримінального переслідування, оскільки не тільки впливають на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду. Правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Стаття 91 КПК України встановлює, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Частина 3 ст. 373 КПК України встановлює, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, і, приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване за епізодом 03 червня 2022 року, стороною обвинувачення надано не було, а тому суд вважає, що вина ОСОБА_16 у пред`явленому обвинуваченні в цій частині не доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а усі припущення й сумніви слід тлумачити на її користь.

Проаналізувавши наявні у матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до висновку про те, що цими доказами не доведено вчинення ОСОБА_5 03 червня 2022 року інкримінованого їй злочину, а доведення вказаного є обов`язком сторони обвинувачення.

Тому суд приходить до висновку, що під час судового розгляду прокурором не було доведено, що в діянні ОСОБА_5 є склад вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України за епізодом від 03 червня 2022 року, а отже вона підлягає виправданню на підставі п.3 ч. 1 ст. 373 КПК України за вказаним епізодом.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання - не встановлені.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченої до скоєного, суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка є раніше судимою, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, має ВІЛ-позитивний статус, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченої в даному випадку не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69?, 75 КК України відсутні, оскільки ОСОБА_5 свою вину не визнала. Суд не знайшов жодної обставини, яка могла б пом`якшити покарання.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до вчиненого вважає, що виправлення обвинуваченої не можливо без ізоляції від суспільства та їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк - 6 років з конфіскацією майна, оскільки такий злочин був вчинений з корисливою метою.

Суд вважає, що такий строк покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, яка на думку суду на даний час не повністю розуміє небезпечність своїх злочинних дій, а також для попередження вчинення нею нових злочинів. Призначення більш суворого покарання, суд вважає не доцільним з огляду на обставини справи.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі з наближенням до нижчої межі є достатнім для виправлення ОСОБА_5 з огляду на стан її здоров`я, ВІЛ-позитивний статус, а тому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, про що просив прокурор в дебатах вважає занадто суворим.

Частиною 3 ст. 78 КК України передбачено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

При призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки остання вчинила кримінальне правопорушення під час іспитового строку, який був призначений їй вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року (а.с.146-148, т.3), приєднавши частково невідбуту частину покарання (а.с. 149, т.3) у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 03 червня 2022 року про визнання речових доказів - паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, в сухому вигляді визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів згідно квитанції № 71 (а.с.59,60, т. 1).

Згідно постанови слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 червня 2022 року про визнання речових доказів - речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщена до спец пакету № КІV 2122031; два згортки паперу із речовиною рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 2088267; згорток паперових шпалер із вмістом в ньому речовини рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038458; речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету № КІV 2122065; металеве сито з чорним руків`ям, яке поміщено до спец пакету № SUD 2088268; блокнот чорного кольору з візерунками, який поміщено до спец пакету №SUD 2088260;; речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 1154906; речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038457; поліетиленовий пакет білого кольору з написами зеленого кольору із вмістом у ньому речовини рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038460 - визнані речовими доказами та передані на від повільне зберігання до кімнати зберігання речових доказів згідно квитанції № 72, 73 (а.с.152, 156, т. 1).

Суд вважає, що такі речові докази слід знищити, оскільки вони є вилученими з цивільного обороту, а ті, що не містять наркотичних засобів - не представляють будь-якої цінності для володільця.

Грошові кошти в сумі 135 (сто тридцять п`ять) гривень купюрами номіналом 100 (сто) гривень серії УВ 4210264; номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЄБ 5306022, номіналом 10 (десять) гривень серії ЮГ 7185240, номіналом 5 (п`ять) гривень серії УБ 8010250, поміщено до спец пакету №SUD 1154907 постановою слідчого СВ ВП № 6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 червня 2022 року були визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 001394 (а.с.154, т. 1).

Згідно позиції ВС яка викладена в постанові ВС від 01 жовтня 2019 року у справі № 760/5853/18, тягар доведення необхідності застосування спеціальної конфіскації покладається на сторону обвинувачення, яка має обґрунтувати свої доводи і вказати, що саме підлягає спеціальній конфіскації - гроші, цінності тощо, та чи вирішувалося питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Якщо у кримінальному провадженні сторона обвинувачення не довела належними і допустимими доказами, що вилучені в ході обшуку у квартирі грошові кошти обвинувачений отримав унаслідок вчинення інкримінованого йому злочину, а обвинувачення в цій частині останньому не пред`являлося, то підстави для застосування спеціальної конфіскації майна відсутні.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено факт того, що вказані 135 гривень були отримані ОСОБА_5 внаслідок вчинення інкримінованого їй злочину, а обвинувачення в цій частині за епізодом, за яким суд визнає її винуватою не пред`являлося, то підстави для застосування спеціальної конфіскації таких грошових коштів відсутні.

У зв`язку з тим, що судом призначається додаткове покарання у виді конфіскації майна обвинуваченої, тому такі грошові кошти слід також конфіскувати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідок про витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів було витрачено всього 8 319 гривень 28 копійок (а.с.80,161, т.1, 204, т.3), які відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.

Процесуальні витрати на суму 7 572 гривні 80 копійок слід віднести на рахунок держави, оскільки вони стосуються висновку експерта за епізодом, по якому суд виправдовує обвинувачену (а.с.165, т3).

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року було накладено арешт на металеве сито з чорним руків`ям, блокнот чорного кольору з візерунками, грошові кошти в сумі 135 гривень, купюрами номіналом 100 (сто) гривень серії УВ 4210264; номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЄБ 5306022, номіналом 10 (десять) гривень серії ЮГ 7185240, номіналом 5 (п`ять) гривень серії УБ 8010250, які належать ОСОБА_5 (а.с.175, т. 1).

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року було накладено арешт на нерухоме майно, що належить обвинуваченій - земельну ділянку площею 0,491 га, кадастровий номер :01:001:0778, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040 (а.с.179, т.2)

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що судом призначається обвинуваченій покарання у вигляді конфіскації майна, то підстави для скасування арешту грошових коштів та земельної ділянки відсутні.

Арешт металевого сита з чорним руків`ям та блокноту чорного кольору з візерунками слід скасувати.

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2022 року до обвинуваченої було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 24 червня 2022 року (а.с.139-143, т.1).

Під час судового розгляду строк тримання під вартою продовжувався ухвалами від 18 серпня 2022 року (а.с.29, т.2), від 06 жовтня 2022 року (а.с.62, т.2), від 29 листопада 2022 року (а.с.94, т.2), від 17 січня 2023 року (а.с.117,т.2), від 14 березня 2023 року (а.с.135, т.2), від 06 квітня 2023 року (а.с.142, т.2), від 04 травня 2023 року (а.с.159,т.2), та вироком від 22 червня 2023 року (а.с.173-178, т.2).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2023 року (а.с.243, т.2).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року під час підготовчого засідання судом було продовжено за клопотанням прокурора строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 04 січня 2024 року, а ухвалою від 27 грудня 2023 року - до 22 лютого 2024 року, ухвалою від 07 лютого 2024 року - до 04 квітня 2024 року, ухвалою від 03 квітня 2024 року - до 31 травня 2024 року. Також ухвалю суду від 27 травня 2024 року строк тримання під вартою було продовжено до 24 липня 2024 року.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_5 перебувала під вартою в період з 24 червня 2022 року по 24 липня 2024 року (а.с.234, т.3).

Тому суд вважає необхідним застосувати правила ч. 5 ст. 72 КК України, згідно якої один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі та зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання, строк перебування під вартою за період з 24 червня 2022 року по 24 липня 2024 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченій станом на дату оголошення вироку не обраний.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_17 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначити ОСОБА_18 покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_18 покарання у виді 6 (шість) років 1 (один) місяць позбавлення волі з конфіска цією майна.

Конфіскувати в дохід держави земельну ділянку площею 0,491 га, кадастровий номер :01:001:0778, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 040, власником якої є ОСОБА_19 .

Конфіскувати в дохід держави грошові кошти в сумі 135 (сто тридцять п`ять) гривень купюрами номіналом 100 (сто) гривень серії УВ 4210264; номіналом 20 (двадцять) гривень серії ЄБ 5306022, номіналом 10 (десять) гривень серії ЮГ 7185240, номіналом 5 (п`ять) гривень серії УБ 8010250, які поміщено до спец пакету №SUD 1154907, власником яких є ОСОБА_19 .

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 на виконання даного вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_18 в строк покарання, строк її попереднього ув`язнення за період з 24 червня 2022 року по 24 липня 2024 року включно з розрахунку, що один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази:

-паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, в сухому вигляді визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів згідно квитанції № 71 (а.с.59,60, т. 1) - знищити;

-речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщена до спец пакету № КІV 2122031 - знищити;

-два згортки паперу із речовиною рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 2088267 - знищити;

-згорток паперових шпалер із вмістом в ньому речовини рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038458 - знищити;

-речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету № КІV 2122065 - знищити;

-металеве сито з чорним руків`ям, яке поміщено до спец пакету № SUD 2088268 - знищити;

-блокнот чорного кольору з візерунками, який поміщено до спец пакету №SUD 2088260 - знищити;

-речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 1154906 - знищити;

-речовина рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038457 - знищити;

-поліетиленовий пакет білого кольору з написами зеленого кольору із вмістом у ньому речовини рослинного походження, яка за своїми морфологічними ознаками схожа на «канабіс», поміщено до спец пакету №SUD 3038460 - визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів згідно квитанції № 72, 73 (а.с.152, 156, т. 1) - знищити.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року на металеве сито з чорним руків`ям, блокнот чорного кольору з візерунками, які належать ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 8 319 (вісім тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 28 копійок документально підтверджених витрат на залучення експертів в дохід державного бюджету.

Визнати ОСОБА_17 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у вчиненні 03 червня 2022 року незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені статтями 309, 310 КК України та виправдати її на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Процесуальні витрати на суму 7 572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 копійок віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику.

Суддя ОСОБА_1