Справа № 686/9237/24
Провадження № 1-кс/686/3996/25
УХВАЛА

21 квітня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000117 від 01.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 255 КК України,

встановив:

21.04.2025 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном, а саме на: мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», із силіконовим чохлом, імеі: НОМЕР_1 , із сім-картками № НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету №FPS 1242686, шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та фактичного володільця.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не пізніше квітня 2024 року дізналась про наявність значного попиту на психотропну речовину, обіг якої обмежено сибутрамін, а також можливість його придбання у великих обсягах на території Республіки Молдова. Діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які полягали у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини обіг якої обмежено сибутраміну, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, не пізніше квітня 2024 року прийняла рішення про створення злочинної організації з чіткою ієрархічною структурою, де виступила як керівник (організатор).

З метою отримання на території Республіки Молдова замовлених ОСОБА_5 партій препаратів, що містять сибутрамін, та доставки їх до прикордонного з Україною міста Отач для подальшого переміщення з приховуванням від митного контролю до м. Хмельницький, остання залучила до злочинної організації громадян Республіки Молдова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими має близькі відносини.

До вищої ланки вказаної організації на основі добровільності та єдності злочинних намірів організатор залучила ОСОБА_8 , який проживає поблизу державного кордону з Республікою Молдова та має можливості організувати та забезпечити функціонування каналу переправлення психотропної речовини з Республіки Молдова. Виконуючи відведену йому роль та доручення організатора ОСОБА_8 керував діями підпорядкованої йому ОСОБА_9 , яка згідно плану злочинної організації отримувала від ОСОБА_6 на території м. Отач (Молдова) психотропну речовину сибутрамін, для доставки в Україну поза митним контролем.

Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_5 , не маючи можливості самостійно збувати препарати із вмістом сибутриміну у великих кількостях, реалізовуючи відведену собі роль організатора, створила мережу збуту вказаного психотропного засобу. При цьому організатор забезпечувала постійний взаємозв`язок між діями учасників злочинної організації, що здійснювали незаконне придбання та переправлення в Україну препаратів із вмістом сибутриміну, з діями учасників, які збували такі препарати кінцевим споживачам, узгоджуючи при цьому необхідні обсяги психотропної речовини. Зокрема, ОСОБА_5 залучила в якості безпосередніх збувачів осіб, які раніше купували у неї препарати, що містять сибутрамін, для особистого вживання: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

З метою забезпечення конспірації злочинних дій ОСОБА_5 створила для спілкування учасників організації закриті групи у месенджері Viber.

Крім того, з метою допомоги у підтриманні функціонування злочинної організації та виконання вказівок щодо забезпечення взаємозв`язку між діями структурних частин злочинного об`єднання, що займалися постачанням та збутом психотропної речовини, ОСОБА_5 залучила ОСОБА_15 .

Таким чином, упродовж квітня червня 2024 року ОСОБА_5 підшукавши співучасників та розподіливши між ними обов`язки, об`єднала їхні зусилля для реалізації узгодженого плану, тобто створила злочинну організацію.

Члени злочинної організації в період з червня 2024 по квітень 2025 року вчинили ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що полягали у придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту та збуті психотропної речовини сибутраміну.

19.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено санкціонований обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», із силіконовим чохлом, імеі: НОМЕР_1 , із сім-картками № НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету №FPS 1242686.

19.04.2025 постановою слідчого вказані речі визнано речовими доказами.

Вилучений в ході обшуку мобільний телефон має важливе значення для доказування у вказаному кримінальному провадженні, так як у ньому може бути наявна переписка із підозрюваними у кримінальному провадженні, а також інформацію, щодо переказування коштів за заборонені в обігу препарати із нарковмісними добавками.

А тому, є необхідність у встановленні заборон відчуження, розпорядження та користування вилученим майном ОСОБА_4 , під час санкціонованого обшуку, у зв`язку з можливою зміною або видаленням останньою, інформації, яка має значення для досудового розслідування та свідчить про його причетність до вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучені під час санкціонованого обшуку 19.04.2025 речі, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана річ зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт на визначене у клопотанні майно із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone 8 Plus», із силіконовим чохлом, імеі: НОМЕР_1 , із сім-картками № НОМЕР_2 , який було поміщено до сейф-пакету №FPS 1242686, шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_4 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя