КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/4713/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1940/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03.04.2025 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 2 000 000 грн (два мільйони) грн., яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними і свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 03.04.2025 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Покладено на прокурора у кримінальному провадженні контроль за виконанням ухвали суду.

Покладено обов`язок на керівника установи в якій утримується підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , забезпечити надання медичної допомоги останньому у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , 1993 р.н., в межах кримінального провадження за № 000091.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена із порушенням вимог матеріального права та процесуального законодавства, внаслідок неповноти судового розгляду.

Слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування, як і, відповідно, при винесенні оскаржуваної ухвали, не були жодним чином перевірені доводи сторони захисту (викладені в запереченнях до клопотання), як щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 так і абсолютної безпідставності продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, неврахування можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Апелянт вказує на те, що кероване ОСОБА_7 ТОВ «Бригантина», є по суті, не підозрюваним у даному кримінальному провадженні № 000091 від 13.04.2023 року, а навпаки, потерпілим від протиправних дій ОСОБА_11 за ст. 190 КК України, яка в свою чергу використала довіру ОСОБА_7 у господарських взаємовідносинах щодо поставки квадрокоптерів, що однозначно спростовує «об`єднаність» ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 єдиним злочинним умислом. Більш того, із детального аналізу матеріалів, доданих до клопотання слідчого, не вбачається, що хоча б бодай один свідок вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка заволоділа грошовими коштами, а долучені до справи квитанції про оплату, не містять в собі ні реквізитів ФОП ОСОБА_7 , ні ТОВ «Бригантина».

Орган досудового розслідування, посилається виключно на матеріали, отримані в ході розслідування кримінального провадження № 0001953, які начебто виділені із матеріалів кримінального провадження № 000091, однак в додатках до клопотання про продовження запобіжного заходу - не надає процесуальних документів, які б підтверджували виділення, що позбавляє суд можливості переконатися в дійсності та допустимості зібрання таких доказів в цілому.

Також апелянт зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 надавався дозвіл на переміщення на певний період доби чи проміжок часу, а також з огляду на ту обставину, що переміщення ОСОБА_7 в межах міста Києва до місця надання медичної допомоги, враховуючи тривалий шлях туди та зворотній шлях до такого місця, доводи, наведені в клопотанні слідчого про начебто порушення 22.08.2024, 04.09.2024, 08.09.2024 умов обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є формальними та необґрунтованими, що не було враховано слідчим суддею. Він не вчиняв дій щодо ухилення від слідства та суду, не виїжджав за межі міста Києва, не вчиняв тиску на свідків або потерпілих тощо.

Слідчий суддя не врахував, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, нівельовані та нічим не підтверджені, а відтак вірогідність їх реального настання, не є такою високою, як про це безпідставно стверджувала сторона обвинувачення при застосуванні/зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в разі їх теоретичного існування, їм запобігти міг би більш м`який аніж тримання під вартою запобіжний захід. Разом з тим, в порушення вимог ст. 183, 194 ч. З КПК України, органом досудового розслідування жодним чином не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апелянт вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , який не пов`язаний із позбавленням волі або суттєвим її обмеженням (а саме - домашній арешт із забороною залишати місце проживання на певний період доби або особиста порука), зможе бути достатнім та об`єктивним важелем щодо мети виконання завдань кримінального провадження у співмірності із необхідністю забезпечення конституційних прав ОСОБА_7 , оскільки надасть ОСОБА_7 можливість на забезпечення належного конституційного права на охорону здоров`я та медичну допомогу (ст. 49 Конституції України), яка йому, всупереч вимогам ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.10.2024 року, об`єктивно не може бути надана в умовах ізоляції від суспільства; надасть ОСОБА_7 можливість працевлаштуватися, займатися суспільно корисною працею, з метою поступового повернення коштів потерпілим та повного виконання цивільно-правових зобов`язань перед ними, що трактовані слідчим як основа повідомлення ОСОБА_7 про підозру; буде об`єктивно співмірним із теоретичною можливістю запобігання настанню ризиків, визначених ст. 177 КПК України, вірогідність реального настання яких, з огляду на доводи клопотання, є мінімізованою.

Крім того, в порядку ст. 178 КПК України, апелянт зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий; на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває; зареєстрований в Київській області, проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1 , має позитивну репутацію, позитивні характеристики, в нього відсутні будь-які негативні характеристики; має міцні та сталі соціальні зв`язки, адже перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_13 . В свою чергу, суд першої інстанції не врахував доводи сторони захисту щодо того, що злочин, інкримінований ОСОБА_7 , не є насильницьким, не пов`язаний із застосуванням насильства або погрозою його застосування, не має відношення до злочинів проти основ національної безпеки та державності, що могло б становити значний суспільний інтерес, який превалював би над обмеженням свободи особи, а в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо подання цивільних позовів конкретно до ОСОБА_7 , злочин, інкримінований ОСОБА_7 не спричинив загибель людини, що, в цілому, свідчить про відсутність належного обґрунтування обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із непомірним розміром застави. Тим самим, орган досудового розслідування не наводить конкретних та поважних аргументів стосовно можливості/неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, повідомив, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , скерований 24.02.2025 до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду по суті пред`явленого обвинувачення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

В межах даного кримінального провадження 03.02.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що 09.02.2024 встановлено наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 42, 276, 277, 278 КПК України. В результаті ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 190 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 продовжено до трьох місяців, тобто до 09.05.2024 включно.

10.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою, що завданого шкоду потерпілому у значному та особливо великому розмірі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному № 0000091 продовжено до шести місяців, тобто до 09.08.2024 включно.

27.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру про те, що він підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансової операції з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержане злочинним шляхом, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

02.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному № 0000091 продовжено до восьми місяців, тобто до 09.10.2024 включно.

20.09.2024 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру про те, що він заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в умовах воєнного стану, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України та у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансової операції з таким майном, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержане злочинним шляхом, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

20.09.2024 стороні захисту вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкрито (надано) доступ до матеріалів кримінального провадження, на даний час триває ознайомлення підозрюваних та їх захисників із матеріалами досудового розслідування.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні застосований на стадії досудового розслідування.

12.02.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 09.04.2024 включно, та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов?язків, визначених КПК України. Розмір застави визначений у межах 2 850 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 8 629 800 грн.

04.04.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_15 продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 до 09.05.2024, проте зменшено заставу та визначено у межах 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 3 028 000 грн.

06.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_16 продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 до 01.07.2024, із визначеною заставою у розмірі 3 000 000 грн.

27.06.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 змінено запобіжний захід ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт.

29.07.2024 колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.06.2024 та постановлено нову ухвалу, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 до 09 серпня 2024 року із правом внесення застави у розмірі 990 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 997 730 грн у національній грошовій одиниці.

07.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Національної поліції України ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Разом з цим, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишення місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 05.10.2024.

Також, на підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено такі обов`язки: не відлучатися з м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з підозрюваними і свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

03.10.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год до 06:00 год наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 03.12.2024 включно.

14.10.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва змінено запобіжний захід ОСОБА_7 із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме до 12.12.0224. Одночасно визначено розмір застави у межах 991 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 3 000 748 грн.

10.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 07.02.2025.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також слідчим зазначено про наявність ризиків, що слугують обґрунтованими підставами для продовження запобіжного заходу, а саме:

- продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування, суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому останній, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винуватою, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, у тому числі на тимчасово не підконтрольній території та за кордоном, оскільки має можливість виїхати за кордон.

Повідомлення про підозру підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому остання усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України.

Тобто, суворість покарання беззаперечно може слугувати підозрюваному приводом переховуватися від органів досудового розслідування або суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

До цього пункту також слід віднести також умисне ухилення від виконання на нього обов`язків покладених ухвалою слідчого судді, у рамках обрання йому цілодобового домашнього арешту, що свідчить про можливій намір, у подальшому, вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, заявлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, експертів, підозрювану у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати.

Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може мати можливість вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами, а саме свідками та потерпілими.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні. Свідки у кримінальному провадженні спочатку допитуються на стадії досудового розслідування та їх показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, або оперативним працівником на виконання доручення наданого слідчим/прокурором у порядку передбаченому ст. 36, 40 КПК України. Після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - допит свідків здійснюється судом усно, шляхом у судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів та дослідження їх судом.

Крім того, заявлений ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшився та продовжує існувати. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення процесуальних дій у справі чи затягуванні з ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування, у тому числі зможе продовжити протиправну діяльність.

Водночас заявлений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, не зменшився та продовжує існувати. Зазначений ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані з заволодінням чужим майном шляхом обману.

03.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03.04.2025 включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 2 000 000 грн (два мільйони) грн., яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок Печерського районного суду міста Києва, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , в разі внесення застави, обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та визначені даною ухвалою.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваному ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось безпідставного чи недопустимого не встановив.

Крім того, слідчим суддею, у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховано тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя взяв до уваги те, що триває стадія ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, а також, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, а обставини викладені у клопотанні, знайшли своє підтвердження та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Доводи апелянта, що слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування, як і, відповідно, при винесенні оскаржуваної ухвали, не були жодним чином перевірені доводи сторони захисту (викладені в запереченнях до клопотання), як щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 , та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на переконання колегії суддів, доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення у вчиненні, якого вона підозрюється та прокурором доведено продовження існування ризиків.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність її винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доводи апелянта, щодо характеризуючих даних ОСОБА_7 , який раніше не судимий; на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває; зареєстрований в Київській області, проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1 , має позитивну репутацію, позитивні характеристики, в нього відсутні будь-які негативні характеристики; має міцні та сталі соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_13 , колегія суддів приймає до уваги та враховує їх, однак це не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки дані обставини не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також колегія суддів звертає увагу, що а ні захисником, а ні підозрюваним не надано суду беззаперечних доказів, щодо неможливості утримання підозрюваного під вартою.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 03.04.2025.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не знаходить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу слідчого судді, яка прийнята на стадії досудового розслідування. Проте під час апеляційного розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 13.04.2023 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України,закінчено та обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до Печерськогорайонного суду м. Києва, для розгляду по суті.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2025 року - залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4