ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

21 січня 2025 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000524 від 09.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в умовах ДУ «Одеська виправна колонія №14», раніше неодноразово судимого:

-24.12.2007 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75, 104,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-20.05.2011 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 304, ст. 27, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-06.12.2011 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання 4 роки позбавлення волі, звільненого 08.09.2014 року у мовно-достроково. Невідбута частина покарання 1 рік 12 днів;

-19.06.2023 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст.297, ч.1 ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України 07.07.2023 звільненого у зв`язку із відбуттям покарання;

-03.06.2024 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 396 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

-31.10.2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України;

у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 09.12.2024 року приблизно о 09 годині 30 хвилині, перебуваючи біля дільниці №8, розташованій на території ДУ «Одеська виправна колонія (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання наркотичного засобу, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі паперовий згорток, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору загальною масою 0,777 г., яка містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить - 0,490 г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_2 , маючи прямий умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить - 0,490 г, помістив зазначений паперовий згорток до правої кишені куртки коричневого кольору, яка була одягнена на ньому, тим самим став незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, при собі, для власного вживання, без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 11 годині 22 хвилині 09.12.2024 під час проведення огляду місця події в службовому кабінеті №14 ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-A.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_3 вину у скоєнні проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєні кримінального проступку є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України рецидив злочинів.

Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який є особою у віці 35 років, не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше неодноразово судимий у тому числі до реального терміну покарання за особливо тяжкий злочин, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При викладених обставинах, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Водночас, суд враховує і ту обставину що ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок в період відбуття покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 03.06.2024 року за ч.1 ст.396 КК України, що вказує на те, що обрану судом міру покарання у виді обмеження волі останньому слід відбувати реально.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даному випадку, будучи засудженим 03.06.2024 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.1 ст.396 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки, тобто під час відбуття покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України. Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_2 за новим правопорушенням, підлягає приєднанню повністю невідбуте покарання, призначене вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 03.06.2024 року, що складає 1 /один/ рік 4 /чотири/ місяці 14 /чотирнадцять/ днів позбавлення волі.

З урахуванням обставин справи, повного визнання вини обвинуваченим, наявності однієї обставини що пом`якшує покарання, суд вважає, що до нового покарання ОСОБА_2 на підставі ст.71 КК України слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що попереднє покарання визначене у вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 03.06.2024 року у виді позбавлення волі, а нове покарання у цьому вироку призначено у виді обмеження волі, для потреб застосування ст.71 КК України покарання у виді обмеження волі підлягає переведенню у позбавлення волі з урахуванням співвідношення, визначеного у п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

З рахуванням встановленого суд вважає за необхідне приєднати ОСОБА_2 до нового покарання у вигляді 2 /двох/ років обмеження, що з урахуванням положень ст.72 КК України становить 1 /один/ рік позбавлення волі, невідбуте покарання у виді 1 /одного/ року 4 /чотирьох/ місяців 14 /чотирнадцяти/ днів позбавлення волі. При цьому, остаточне покарання у такому випадку, визначене на підставі ст.71 КК України, становить 2 /два/ роки 4 /чотири/ місяці 14 /чотирнадцять/ днів позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України, адже таке покарання є більшим від призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-24/26232 НЗПРАП від 30.12.2024 року у розмірі 5571 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: відповідно до постанови дізнавача ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 06.01.2025 року, який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №003045) знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перерахувати призначене покарання у вигляді 2 /двох/ років обмеження волі на позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що дорівнює 1 /одному/ року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, за правилами п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 03.06.2024 року та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 4 /чотири/ місяці 14 /чотирнадцять/ днів.

Початок строку відбуття покарання за сукупністю вироків, у вигляді позбавлення волі обчислювати з дня проголошення даного вироку, а саме з 21 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/116-24/26232 НЗПРАП від 30.12.2024 року у розмірі 5571 грн. 30 коп.

Речові докази по справі: відповідно до постанови дізнавача ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 06.01.2025 року, який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №003045) знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1