Справа № 509/3429/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь кримінальні провадження №0000185 від 29.03.2023 та №0000287 від 10.05.2023 року з обвинувальними актами за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаврилівка, Вишгородського району Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- вироком Київського райсуду м.Одеси від 21.09.2022 року за ст.190 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, 14.12.2022 року знятий з обліку Київської РВ ФДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі вироку Київського райсуду м.Одеси від 10.10.2022 року із застосуванням ч.4 ст.70 КК України;

- вироком Київського райсуду м.Одеси від 10.10.2022 р. за ст.309 ч. 1, 70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- вироком Київського райсуду м. Одеси від 14.02.2023 року за ст.309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту (згідно листа №6/3-7987/46 Начальника ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» від 28.11.2024 року ОСОБА_5 відбув зазначене покарання);

- вироком Старокостянтинівського райсуду Хмельницької області від 26.09.2023 року за ст.408 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 України,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в районі парку «411 батарея», який знаходиться в місті Одеса, шляхом привласнення знайденого незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он), яка містилась в полімерному zip-пакеті та поклав її до лівої внутрішньої кишені своєї куртки почавши її зберігати.

Далі, 28.03.2023 року о 18 годині 15 хвилин знаходячись на території сміттєвого звалища в с.Лиманка Одеського району Одеської області був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області на запитання яких чи має він при собі заборонені речі відповів, що має при собі наркотичну речовину «солі».

В подальшому, в період часу з 20:03 по 20:12 годину 28.03.2023 року при проведенні огляду місця події за вищевказаною адресою, було вилучено добровільно видані громадянином ОСОБА_5 , полімерний пакет з замком zip-лок, з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,139 г., пластикову трубку червоного кольору з лампочкою з нашаруванням речовини коричневого кольору, на поверхнях яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,013 г.

Загальна маса вилученого в ході проведення слідчої дії PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) у громадянина ОСОБА_5 становить 0,152 г., які останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту, з метою особистого вживання.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше судимим за корисливе кримінальне правопорушення проти власності, маючий не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 30.04.2023 року, приблизно о 13 годині 47 хвилин, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кондиціонерного блоку, який знаходився на балконі квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, балкон розташований на першому поверсі, оборудований лише перилами у вигляді решітки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , який має не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення проти власності, повторно, впевнившись що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими для потерпілого та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, у період дії воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затверджений Законом України 19.02.2023 року № 8419) умисно, шляхом вільного доступу, переліз через перила балкону, таким чином потрапив на балкон квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зовнішній блок кондиціонеру марки «Samsung», моделі AR09JQFSAWKXER, S/N: 0DM2PADH400072, вартістю 2786 гривень 85 копійок, знявши його з спеціально відведеного під кондиціонерний блок місця, шляхом демонтажу.

Після цього з викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився їм на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 завдано матеріальних збитків на суму 2786 гривень 85 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у вчинених ним кримінальних правопорушеннях щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково, а саме в частині встановленого розміру заподіяної шкоди в сумі 2786,85 грн.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить суд розглядати кримінальне провадження у її відсутність.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 КК України.

Оскільки було встановлено, що ОСОБА_5 до постановлення вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2023 року вчинив і інші кримінальні правопорушення, передбачені ст.185 ч.4 КК України (дата вчинення 30.04.2023 року) та ст.309 ч.2 КК України (дата вчинення 28.03.2023 року), призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в порядку, передбаченому ч.4 ст.70 КК України.

Крім того на підставі ч.1 ст.71 КК України підлягає приєднанню невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду Одеської області від 10.10.2022 року, з переведенням покарання у вигляді обмеження волі у покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ч.1 ст.72 КК України.

Таким чином призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в порядку ст.ст.70 ч.1, 70 ч.4, 71 ч.1 за правилами ч.1 ст.72 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а у відповідності до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення відносяться:

- ч.4 ст.185 КК України до тяжких злочинів;

- ч.2 ст.309 КК України до нетяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 був неодноразово засуджений, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.08.2024 року ОСОБА_5 залишено в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для розгляду Овідіопольським районним судом Одеської області обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 КК України в зв`язку з тим, що він відбуває покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2023 року.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6500 грн., який підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст.22 ЦК України особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В обґрунтування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням потерпілою ОСОБА_7 не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів вартості викраденого у неї обвинуваченим ОСОБА_5 зовнішнього блоку кондиціонеру марки «Samsung» на суму позову 6500 грн., у зв`язку з чим, суд виходить із реальної суми (реального збитку) матеріальної шкоди (вартості викраденого майна) у розмірі, встановленого органом досудового розслідування згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2419 від 24.05.2023 року у розмірі 2786,85 грн., яку визнав обвинувачений і яка є документально встановленою сумою реальних збитків в розумінні приписів ст.22 ЦК України та яка на підставі ст.ст.22, 1166 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 .

Тобто, суд вважає, що позов належить задовольнити частково на суму 2786,85 грн.

Процесуальні витрати по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 3546 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 309 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст.185 ч.4 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі;

- за ст.309 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням і призначити 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком суду з покаранням, призначеним вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2023 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ст.408 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі та призначити 5 років 3 місяці позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Київського райсуду м.Одеси від 10.10.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.309 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, за правилами ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, і остаточно до відбування призначити 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з взяття під варту з 20.06.2023 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2786 (дві тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 85 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- відрізок дроту, який перебуває у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

- лазерний диск формату DVD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- пластикові деталі в кількості 4 шт. від кондиціонера з маркуванням, які перебувають у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- картонну коробку з маркуванням, яка була передана під розписку ОСОБА_7 вважати повернутою власнику ОСОБА_7 ;

- спортивну кофту темно-синього кольору, яка була передана під розписку ОСОБА_5 вважати повернутою власнику ОСОБА_5 ;

- пластикову трубку з лампочкою з нашаруванням коричневого кольору, яка перебуває у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити;

- особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст якої становить 0,152 г., яка перебуває у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - знищити;

- мобільний телефон «ZTE» та мобільний телефон «Redmi», які перебувають у камері зберігання речових доказів відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_5 у якого вони були вилучені.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави 3546 (три тисячі п`ятсот сорок шість) грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1