Справа № 709/280/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження

№ 0000344, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня

2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Рубаний Міст Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, директора СТОВ «Старий Коврай», особою з інвалідністю, депутатом будь-якого рівня, постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС не являється, на утриманні малолітніх дітей не маючого, ідентифікаційний номер , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

28 лютого 2025 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

22 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підтримав та просив задовольнити. Акцентував увагу суду на тому, що відповідно до відомостям обвинувального акту інкримінована ОСОБА_4 подія мала місце у 2016 році, а тому на даний час пройшли строки притягнення останнього до кримінальної відповідальності, у зв"язку із чим наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов слід залишити без розгляду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника. Зазначив про те, що йому зрозуміла суть обвинувачення, роз"яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цих підстав, його письмова заява про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України відповідає його волевиявленню. Вину у вчиненні кримінального правопорушення він не визнає, але погоджується зі звільненням його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , враховуючи наявність клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , вважав за необхідне звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки інкримінована ОСОБА_4 подія мала місце у 2016 році, а тому на момент розгляду справи пройшов трирічний строк притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Повідомив про те, що строки досудового розслідування не зупинялися та не переривалися. У випадку задоволення клопотання просив вирішити питання щодо долі речових доказів та витрат за проведення експертизи. Цивільний позов вирішити на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_6 при розгляді клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Суд переконався, що ОСОБА_4 цілком розуміє обсяг та суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як визначено ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з положеннями ст. 49 КК України (в редакції Закону України чинної на момент інкримінованого обвинуваченому діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України чинної на момент інкримінованого обвинуваченому діяння) передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З огляду на положення ст. 12 КК України (в редакції Закону України чинної на момент інкримінованого обвинуваченому діяння), ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні нетяжкого злочину.

Законом України 2617-VIII від 22 листопада 2018 року ст. 12 КК України викладена у новій редакції, відповідно до якої кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Отже, враховуючи положення ст. 12 КК України (в редакції Закону України 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з положеннями ст. 49 КК України (в редакції Закону України чинної на час розгляду клопотання) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З обвинувального акту вбачається, що інкриміноване ОСОБА_4 правопорушення мало місце 20 серпня 2016 року.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Таким чином, на даний час передбачений законом строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення сплинув.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Із системного аналізу вищевикладених норм права слідує, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням особою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

А відтак, клопотання сторони захисту слід задовольнити.

Об`єднана палата ККС ВС зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17).

Таким чином, витрати на залучення експерта у розмірі 15145,06 грн. слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: оригінал додаткової угоди про зміни і доповнення до договору оренди землі від 10 серпня 2013 року, яка укладена 20 серпня 2016 року та долучена до матеріалів кримінального провадження повернути СТОВ «Старий Коврай».

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Відносно заявленого потерпілою особою СТОВ «Старий Коврай» цивільного позову до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільним позивачам їх право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілою особою цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 284, 285-288, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000344, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України закрити.

Цивільний позов СТОВ «Старий Коврай» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

Речові докази, а саме:

- оригінал додаткової угоди про зміни і доповнення до договору оренди землі від

10 серпня 2013 року, яка укладена 20 серпня 2016 року та долучена до матеріалів кримінального провадження повернути СТОВ «Старий Коврай».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення проголошено 25 квітня 2025 року о 09:30 год.

Суддя ОСОБА_1