Cправа № 750/2080/25
Провадження №1-кп/750/337/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 15.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

12.02.2025 до суду надійшло клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засіданні прокурор не з`явилась, до клопотання додала заяву, в якій просила розгляд провести без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з наведених у ньому підстав.

Потерпілий ОСОБА_4 повідомлявся про судовий розгляд зазначеного клопотання у встановленому законом порядку, за адресою, вказаною у клопотанні, однак у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання, долучені до справи документи, суд приходить до наступного.

У провадженні слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 15.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення невстановленою особою чужого майна, а саме чотирьох колес з литими дисками та резиною, риболовецьке приладдя, авто магнітолу 2Кенвуд 3357Х», загальною вартістю 15000 грн., що належить ОСОБА_4 , шляхом проникнення за допомогою підбору ключа до гаражу № НОМЕР_1 автокооперативу №39, що по вул. Кірова у м. Чернігові, яке мало місце в період часу приблизно з 20:00 год. 14.01.2015 по 08:00 год. 15.01.2015.

Так, 15.01.2015 до Чернігівського ЧМВ УМВС в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_4 з приводу того, що 15.01.2015 о 08:35 год. він виявив зникнення чотирьох коліс з литими дисками та резиною, рибальських снастей та автомагнітоли Кенвуд з приміщення гаражу № НОМЕР_1 розташованого в автокооперативі №39, що по вул. Кірова в м. Чернігові.

За вказаним фактом органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, відомості по якому внесено 15.01.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як зазначає прокурор, проведеними у ході досудового розслідування слідчим (розшуковими) та процесуальними діями встановити особу, яка вчинила зазначений злочин, не надалось можливим.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень статті 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту положень ст.ст. 2, 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Згідно зі ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження розпочато 15.01.2015 року, 15.01.2015 прийнято заяву від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, того ж дня проведено огляд місця події, 15.01.2015 допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , 15.01.2015 допитано свідка ОСОБА_5 , 17.01.2015 слідчим надано доручення, в порядку ст. 40 КПК України, про проведення слідчих дій працівникам підрозділу ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, в якому просив провести обхід прилеглої території з метою встановлення свідків та очевидців події, їх допиту; перевірити на причетність до даного правопорушення осіб, раніше судимих за вчинення аналогічних правопорушень, допитати в якості свідків мешканців сусідніх будинків, підприємств, установ, організацій; встановити місце знаходження викраденого майна та особу, яка ним користується, забезпечити явку до слідчого; встановити наявність або відсутність систем відеоспостереження у вказаному кооперативі та прилеглих установах, підприємствах, організаціях, за наявності вжити заходів щодо їх збереження з метою подальшого вилучення слідчим; виконати інші можливі дії, направлені на встановлення особи (осіб), яка вчинила дане кримінальне правопорушення та місця знаходження викраденого майна та свідків події; допитати в якості свідків власників сусідніх гаражів вказаного кооперативу, голову та працівників охорони)( за наявності) вказаного автокооперативу, на виконання якого надано пояснення, відібрані від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 . Також, в матеріалах справи наявний рапорт о/у ВКР ЧМВ УМВС від 12.02.2017, наданого на виконання доручення від 17.01.2015, згідно якого було проведено обхід прилеглої території з метою встановлення свідків та очевидців події, встановити свідків не виявилось можливим; перевірені особи, які раніше судимі за вчинення аналогічних злочинів, зловживають алкогольними та наркотичними засобами інформації, яка б становила оперативний інтересе не отримано; допитати мешканців сусідніх будинків та власників сусідніх гаражів не представилось можливим, оскільки вони від надання письмових свідчень відмовились, усно повідомили, що з приводу крадіжки з гаражу № НОМЕР_2 їм нічого не відомо, підозрілих осіб не бачили; на даний час місцезнаходження викраденого майна встановити не представилось можливим, в ломбардах та місцях реалізації вживаних речей майно ОСОБА_4 не виявлено. Також наявне доручення слідчого, надане в порядку ст. 40 КПК України, про проведення слідчих (розшукових) дій від 20.01.2025 та рапорт на виконання вказаного доручення від 30.01.2025. Тобто, тривалий час з 15.01.2015 по 2025 рік, жодних слідчих або інших процесуальних дій по справі здійснено не було.

До того ж, незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_4 у заяві та під час допиту повідомив найменування викрадених речей, слідством навіть не встановлено дійсну вартість викраденого майна та не долучено жодних документів на підтвердження їх вартості.

Тобто жодних дієвих заходів для визначення місця знаходження предметів крадіжки або встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вжито не було.

В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування. Тобто, фактично, починаючи з січня 2015 року у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування та не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України.

Наведене свідчить про неповноту досудового розслідування і спростовує доводи прокурора про вжиття усіх можливих заходів для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Наявність можливості закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 15.01.2015, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1