Провадження № 1-кп/337/36/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року колегія судів Хортицького районного суду міста Запоріжжя

у складі головуючого судді ОСОБА_1

членів колегії: суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження внесене до ЄРДР від 13.06.2022 року за №0000060, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Токмак, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з наказом Запорізької обласної прокуратури №549к від 13.04.2021 року ОСОБА_8 призначено на посаду прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області.

Згідно з наказом Запорізької обласної прокуратури №500к від 08.06.2022 року ОСОБА_8 , звільнено з посади прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури.

ОСОБА_8 перебуваючи на посаді прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області до 08.06.2022 року, являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про прокуратуру» ОСОБА_8 , вступаючи на службу в прокуратуру, мав присвятити свою діяльність служінню Українському народові і Україні та присягнув неухильно додержуватися Конституції та законів України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку, захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави, постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання прокурора.

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області, будучи службовою особою - працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. 19, 36 Закону України «Про прокуратуру», зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України.

24.02.2022 року, військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил РФ було тимчасово взято під контроль частину Пологівського району, у тому числі м. Токмак та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання РФ частини території Пологівського району, у тому числі м. Токмака та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади РФ, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації РФ та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема м. Токмака, системи органів державної влади РФ, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у середині травня 2022 року, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою РФ.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 почав виконувати вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації РФ, а також проводити схиляння до державної зради жителів Пологівського району Запорізької області, їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією РФ, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_8 з власної ініціативи, добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації РФ, в т.ч. незаконно створених на території Запорізької області правоохоронних органах, завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 (in absentia), який показань суду не давав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

В період досудового розслідування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано відомості про повідомлення громадянину України ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено його захиснику.

Також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано інформацію про виклик громадянина України ОСОБА_8 до органу досудового розслідування для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного.

01.12.2022 року ОСОБА_8 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Коммунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Про здійснення спеціального досудового розслідування та про завершення досудового розслідування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковані відповідні повідомлення.

Ухвалою суду від 22.06.2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні, у відсутності обвинуваченого.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

При цьому, кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката, що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Виклик обвинуваченого в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті суду.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_8 , який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед Українським судом, та захищати себе безпосередньо в суді, що свідчить про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинувачуваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 вказав, що не мав можливості зв`язатися з підзахисним, та з`ясувати його позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду.

У судових дебатах захисник висловив свою позицію з приводу доведеності провини обвинуваченого. Так вказав, що під час дослідження доказів встановлено, що дійсно ОСОБА_8 перебував в незаконно створених органах влади на окупованій території, а також його ставлення до всього українського, але конкретних розмов, де б ОСОБА_8 підтверджував, що він перейшов на бік ворога немає. Просить суд звернути увагу, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має цивільну дружину та дитину, тому просить суд призначити мінімальне покарання.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за викладених у вироку обставинах, у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він був керівником Василівської окружної прокуратури і ОСОБА_8 був його підлеглим. Після вторгнення більшість працівників прокуратури залишились на окупованій території, та майже всі мали намір виїхати на підконтрольну територію. ОСОБА_8 спочатку вагався, а потім категорично відмовився виїжджати, мотивуючи тим, що в нього хвора матір. На початку червня 2022 року він телефонував і з`ясовував можливість звільнення з прокуратури, з якої був звільнений 08.06.2022 року. Керівник Пологівської прокуратури повідомив, що ОСОБА_8 дзвонив секретарю прокуратури. Рідний брат ОСОБА_8 працював начальником паспортного столу м. Токмак і перейшов на бік ворога. Зі слів колег свідку відомо, що ОСОБА_8 в окупації працював прокурором.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що під час вторгнення прокуратура почала евакуюватися. ОСОБА_11 було окуповане 26.02.2022 року. Свідку відомо, що в березні 2022 року ОСОБА_8 представлявся прокурором м. Токмака, вимагав від секретаря Токмацького відділу окружної прокуратури надати йому ключі від прокуратури щоб не виламувати двері. ОСОБА_8 сам із м. Токмак і до вторгнення працював прокурором Василівської окружної прокуратури. Також свідку відомо, що ОСОБА_8 зайняв кабінет прокурора і там сидів, також пропонував працівникам - секретарю вийти на роботу і працювати під його керівництвом. Секретарем була ОСОБА_15. ОСОБА_12 була проросійсько налаштована і це було причиною його переходу на бік ворога, також його рідний брат першим перейшов на бік ворога.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_13 від 16.01.2023 року, які зафіксовані відповідним протоколом і за допомогою відеокамери, та відтворених у судовому засіданні в порядку ч.11 ст.615 КПК України, свідок пояснив, що він до 19.10.2022 року знаходився у м. Токмак Запорізької області, в дальшому виїхав до м. Запоріжжя, після звільнення після незаконного затримання у м. Токмак. ОСОБА_8 знає довго, ще коли перебував на посаді судді, працювали разом. Десь 20 років ОСОБА_14 працював в органах прокуратури, у м. Василівка протягом останнього року, до цього працював у Токмацькій прокуратурі. Були з ОСОБА_14 нормальні робочі стосунки.

Свідок разом з дружиною з 27 лютого 2022 до 24 березня 2022 ходили влаштовували проукраїнські мітинги у м. Токмаку.

Свідок з ОСОБА_14 спілкувались на ринку у м. Токмаку, повідомляв йому про проукраїнські мітинги, пропонував йому приєднатись, однак ОСОБА_14 відмовився приймати у них участь.

З квітня 2022 року були розмови, що ОСОБА_14 став прокурором м. Токмака, особисто ОСОБА_14 йому про цю посаду не повідомляв, але повідомляв про спілкування зі спецслужбами РФ та представниками окупаційної влади.

В кінці квітня на початку травня 2022 року, ОСОБА_14 пропонував йому зайняти посаду голови Токмацького районного суду, на що він відмовився, посилаючись на стан здоров`я.

ОСОБА_14 неодноразово повертався до розмови щодо агітації до співпраці з представниками РФ.

Також ОСОБА_14 влітку 2022 року пропонував свідку надати копію паспорту для оформлення грошових виплат в 100000 рублів, щоб прийшов проголосувати на референдум, та свідок відмовився і копію паспорту не надав.

З весни була інформація, що ОСОБА_14 очолив посаду прокурор м. Токмак. ОСОБА_14 з весни співпрацював з окупаційною владою, спілкувався з ФСБ РФ, консультував останніх з приводу виникаючих у м. Токмаку ситуацій, вирішував питання.

Влітку 2022 року ОСОБА_14 їздив на збори у м. Мелітополь по пенсійному законодавству РФ, оскільки на той час перебував вже на посаді заступником Вітера - заступника начальника Пенсійного фонду м. Токмак.

ОСОБА_14 перебуває на тимчасово окупованій території, працює на окупаційну владу. Зі слів матері дружини він наразі працює в судовій адміністрації м. Мелітополя(т.3 а.с.64-70). Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:

- повідомлення і матеріали виконаних доручень УСБУ в Запорізькій області щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (т.1 а.с. 195, 210-212);

- протокол огляду від 19.07.2022 року, даних отриманих вході досудового розслідування що містяться на оптичному диску, який було вилучено 18.07.2022 року під час тимчасового доступу до речей та документів на підставі постанови про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів від 30.06.2022 року погодженої Генеральним прокурором, та містить відомості про з`єднання ОСОБА_8 (т.2 а.с. 103-113);

Інформація що міститься на оптичному диску була досліджена судом.

Так в ході дослідження судом інформації встановлено, що 06.06.2022 року абонент з номером НОМЕР_6 ( ОСОБА_8 ) здійснив 6 викликів абоненту з номером телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_15 , а також, 07.06.2022 року;

- протокол від 18.10.2022 року за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем терміналу мобільного зв`язку, який використовує ОСОБА_8 (т.2 а.с. 138-200);

Інформація що міститься на оптичному диску була відтворена і досліджена судом в ході судового розгляду.

В ході дослідження судом інформації встановлено спілкування ОСОБА_8 з різними абонентами на окупованій території, та його висловлювання.

Так, останній стверджував, що при певному розвитку подій, він в полон не попаде, а візьме автомат і піде воювати добровольцем, демонстрував ненависть до українців без усякого жалю. Також, як керівник проводив робочі наради з приводу планування заходів безпеки незаконностворених органів, добровільно і свідомо приймав участь у незаконному референдумі на окупованій території з метою її виходу з України. В перемовинах стверджував, що свій вибір зробив, став ненавидіти українців, українську мову і культуру, чекає призову до прокуратури та хвилюється за це, пишався, що набув громадянства Росії, контролював та надавав інформацію певним особам з приводу забезпечення прийняття участі та «правильного» голосування на референдумі всіх своїх підлеглих;

- протокол щодо проведення оперативно технічних пошукових заходів від 12.10.2022 року(т.2 а.с. 220, т. 3 а.с.1-58). Інформація що міститься на оптичному диску, була відтворена і досліджена судом в ході судового розгляду.

Так в ході дослідження судом інформації встановлено, що ОСОБА_8 перебуваючи на окупованій території, при спілкуванні з різними абонентами, порушував питання з приводу організації діяльності та реорганізації прокуратури, пенсійного органу, проводив перемовини по службовим справам, контактував з особами, які займали посади в незаконностворених окупаційною владою органах і сприяв їх діяльності, у розмовах повідомляв, що знаходиться на роботі - в «конторі» (прокуратурі), мав обізнаність з приводу робочих нарад в незаконностворених окупаційною владою органах і приймав в них активну участь, налагодив контакти у незаконностворених правоохоронних органах, військоматі, паспортному столі, також надавав практичні консультації з приводу заповнення анкет для прийняття на роботу до незаконностворених органів, налагоджував роботу окупаційного пенсійного органу, здійснював агітаційні та пропагандистські заходи з метою підтримки окупантів;

- довідки Запорізької обласної прокуратури від 06.07.2022 року, 26.10.2022 року відповідно до яких вказано, що ОСОБА_8 в органах прокуратури Запорізької області працював з 14.05.2002 року та обіймав наступні посади: з 14.05.2002 по 04.04.2008 помічник Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області; з 04.04.2008 по 16.01.2012 старший помічник Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області; з 16.01.2012 по 08.06.2012 помічник Токмацького міжрайонного прокурора Запорізької області; з 08.06.2012 по 15.12.2015 прокурор Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області; з 15.12.2015 по 23.09.2020 прокурор Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області; з 23.09.2020 по 13.04.2021 прокурор Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області; з 13.04.2021 по 08.06.2022 прокурор Василівської окружної прокуратури Запорізької області. Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 08.06.2022 № 500к ОСОБА_8 звільнений з посади та з органів Запорізької обласної прокуратури за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 51 КЗпП України з 08.06.2022(т.3 а.с. 218-219, 221-222);

- копія наказу Запорізької обласної прокуратури за № 549к від 13.04.2021 року про переведення прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 на посаду прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області(т.3 а.с. 223);

- копія наказу Запорізької обласної прокуратури за № 500к від 08.06.2022 року про звільнення ОСОБА_8 з посади прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури за власним бажанням (відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (т.3 а.с. 224);

- особова картка ОСОБА_8 , відповідно до якої він 09.01.1997 року документований паспортом громадянина України НОМЕР_2 , та 05.02.2016 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (т.2 а.с. 216).

Інших доказів в ході судового розгляду, сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Судом визнається загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що починаючи з 24.02.2022 року Указом Президента України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Починаючи з 26.02.2022 року територія Токмацької міської територіальної громади Запорізької області по теперішній час є тимчасово окупованою територією збройних формувань держави-агресора Російської Федерації. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дійабо які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (з врахуванням редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 року № 309), Токмацька міська територіальна громада Запорізької області віднесена до переліку територій, на яких ведуться(велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

Посилання сторони захисту щодо відсутності доказів того, що конкретних розмов, де б ОСОБА_8 підтверджував, що він перейшов на бік ворога, немає, суд відхиляє, виходячи з того, що на свідомий і добровільний характер переходу обвинуваченого на бік ворога вказує сам характер його дій, їх послідовність, тривалість у часі та подальший розвиток.

Досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні вироку.

Судом не встановлено наявності доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_8 , які були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується показами у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також показами свідка ОСОБА_13 , відтворених у судовому засіданні в порядку ч.11 ст.615 КПК України.

Так свідки вказали, що ОСОБА_8 , будучі прокурором, залишився на окупованій території України, категорично відмовився виїжджати, пропонував працівникам вийти на роботу і працювати під його керівництвом, спілкувався зі спецслужбами РФ та представниками окупаційної влади, агітував до співпраці з представниками РФ, прийняття участі у незаконному референдумі, сам співпрацював з окупаційною владою, спілкувався з ФСБ РФ, консультував останніх з приводу виникаючих ситуацій, вирішував питання, приймав участь у нарадах з приводу пенсійного законодавства РФ.

Не довіряти показам свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинуваченого, судом не встановлено. Свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та у суді надали покази під присягою. Їх пояснення є логічними, послідовними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.

Покази свідків узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, з інформацією яка міститься: на оптичному диску, оглянутому протоколом огляду від 19.07.2022 року, і дослідженому судом з інформацією щодо дзвінків ОСОБА_8 до ОСОБА_15 ; на оптичному диску оглянутому протоколом від 18.10.2022 року, і дослідженому судом з інформацією щодо спілкування, висловлювання та дії ОСОБА_8 з різними абонентами на окупованій території; на оптичному диску, оглянутому протоколом від 12.10.2022 року, і дослідженому судом з інформацією щодо місцеперебування, контактів та спілкування ОСОБА_8 ; довідками Запорізької обласної прокуратури про періоди працевлаштування ОСОБА_8 в органах прокуратури Запорізької області; наказом Запорізької обласної прокуратури за № 549к від 13.04.2021 року про переведення ОСОБА_8 на посаду прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області; наказом Запорізької обласної прокуратури за № 500к від 08.06.2022 року про звільнення ОСОБА_8 з посади прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області.

Також суд вважає, що певні покази свідків про обставини, які стали їм відомі від інших осіб та з інших джерел, мають значення для з`ясування обставин, на доведення яких вони надані. При цьому суд враховує відсутність зацікавленості свідків в оговорюванні обвинуваченого.

Крім того, показання свідків не є єдиним доказом винуватості особи, а оцінюються судом в сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами.

Електронні (цифрові) докази, до яких належать матеріали фотози?омки, звукозапису, відеозапису та інші носіі? інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет, різноманітні засоби масової інформації, соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграм- канали, особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешнакопичувачі, карти пам`яті тощо), у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є основними доказами у кримінальних провадженнях щодо злочинів проти основ національної безпеки Украі?ни. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року по справі 569/1908/23.

Стороною захисту не ставилося під сумнів і не декларувалося недопустимими електронні (цифрові) докази які були надані і досліджені судом у судовому засіданні.

Оцінивши надані докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, зазначені в них відомості узгоджуються між собою та в сукупності доводять обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, щообвинувачений ОСОБА_8 будучи громадянином України,перебуваючи на посаді прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області, маючи достатній рівень освіти та спеціальних знань, усвідомлюючи факт окупації та агресії з боку РФ, створення окупаційною владою незаконних органів, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою, схиляв до державної зради жителів окупованої території Пологівського району Запорізької області, агітував щодо співпраці з окупаційною адміністрацією, тим самим завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 діяв недобровільно, під психологічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи іншим особам, або інтересам держави.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_8 заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, не вживав.

Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними, та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, поза розумним сумнівом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Обираючи покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та характеризується найбільшою суспільною небезпечністю, оскільки об`єктом посягання є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави, також ураховує обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

ОСОБА_8 раніше не судимий, під наглядом лікарів нарколога і психіатра не перебуває, відсутні дані про наявність законних джерел доходу.

Обставин, відповідно до вимог ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції встановленої ч. 2 ст. 111 КК України, з конфіскацією майна, що суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у розшуку, і відсутність зі сторони обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття під варту.

Даних щодо наявності процесуальних витрат, речових доказів у кримінальному провадженні прокурором не надано.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , накладений ухвалами слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 року, 02.02.2023 рокуа саме на: земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1 10, кадастровий номер - :01:026:0151, площею 0,12 га, за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , розмір частки 1/1; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 110, кадастровий номер - :01:026:0150, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , розмір частки 1/1; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 110, кадастровий номер - :01:021:0230, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_8 , розмір частки 1/2; житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 110, загальною площею 81,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_8 , розмір частки 1/2; автомобіль марки ЗАЗ моделі Lanos, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , з огляду на призначення йому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, не скасовується.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Визнати винуватим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня фактичного взяття його під варту.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи, та не пізніше наступного дня після ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3