Провадження № 1-кс/201/4495/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ульянівськ, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001696 від 14 жовтня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

14 жовтня 2024 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, парк «ім. Тараса Шевченко», при вході на Монастирський острів, в приміщенні громадської вбиральні, побачив при вході касу з грошовими коштами у сумі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР, та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy М12, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, вартістю 3364 гривень 20 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_8 , які визначив об`єктом свого злочинного посягання та в цей час у нього виник умисел направлений на відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим він вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , розподіливши ролі між собою.

Так, ОСОБА_5 , виконуючи свою роль, реалізуючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_9 , для подавлення волі та супротиву потерпілої ОСОБА_8 наніс їй удари лівою рукою в район щелепи, та лівою рукою в район черепної коробки та за допомогою наявного в нього скотчу знерухомив потерпілу. В цей час ОСОБА_9 , виконуючи свою роль та розуміючи, що його дії носять відкритий характер для потерпілої, взяв з каси грошові кошти в розмірі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy М12, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 , утримуючи при собі викрадене майно, а саме: грошові кошти в розмірі 210 гривень, які належать КП «Міська інфраструктура» ДМР та мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy М12, імеі 1 НОМЕР_1 , імеі 2 - НОМЕР_2 , блакитного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_8 , покинули місце вчинення злочину в невідомому напрямку, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3364 гривень 20 копійок та КП «Міська інфраструктура» ДМР майнову шкоду на загальну суму 210 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, у вказаному кримінальному правопорушенні підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про даний факт 14 жовтня 2024 року внесено до ЄРДР за № 0001696, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив, тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також може незаконно впливати на потерпілу, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на стан здоров`я обвинуваченого, який є наркозалежним та потребує лікування, у зв`язку з чим, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід стосовно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно нього, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої йому підозри.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за об`єднаним кримінальним провадженням № 0001696 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

15 жовтня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14 жовтня 2024 року, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14 жовтня 2024 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 14 жовтня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14 жовтня 2024 року, протокол огляду за участі спеціаліста від 14 жовтня 2024 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14 жовтня 2024 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, не має офіційного працевлаштування та джерела доходу, а також не має постійного місця проживання в м. Дніпро. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків, потерпілу, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, тому з урахуванням встановленого вище ризику, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Також, оцінюючи посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що останній має певні проблеми зі здоров`ям, слідчий суддя не може взяти зазначені факти до уваги, як підставу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних документів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_5 , в умовах ізоляції від суспільства стороною захисту суду не надано.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 12 грудня 2024 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 12 грудня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок №UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.30 годині 18 жовтня 2024 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1