03.02.2025
Справа № 642/161/25
Провадження № 1-кс/642/129/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана Узбекистан, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296. ч.1 ст.114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 13.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2025 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за кермом автомобіля «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи за попередньою домовленістю групою осіб, а саме з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував за кермом автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою дезорганізації функціонування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував за кермом службового автомобіля «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також перебував у салоні автомобіля, та з метою завадити їм виконувати покладені на них обов`язки щодо доставки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який знаходився у салоні службового автомобіля «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до місця відправки для проходження військової підготовки, почали переслідувати автомобіль «Vollswagen T4» по площі Павлівській у м. Харкові.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наздогнав службовий автомобіль «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та, обігнавши його, заблокував проїзд за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 4. В результаті цього, потерпілий ОСОБА_8 був вимушений зупинити службовий автомобіль «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а ОСОБА_7 у свою чергу, перебуваючи за кермом автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , заблокував проїзд службовому автомобілю «Vollswagen T4» ззаду.

У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Так, ОСОБА_5 , діючи в групі із ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, у час, коли там знаходилась численна кількість громадян, які прогулювалися поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення, діючи умисно, демонструючи явну неповагу до суспільства, використовуючи малозначний привід для здійснення хуліганських дій, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, вийшов з салону автомобіля «Tesla», підійшов до водійських дверей службового автомобіля «Vollswagen T4», відкрив їх та почав намагатися забрати ключі від запалення вказаного автомобіля, однак, потерпілий ОСОБА_8 завадив йому, забравши ключі першим. В цей час, ОСОБА_5 через водійські двері заліз в салон службового автомобіля «Vollswagen T4», схопив потерпілого ОСОБА_9 , який сидів поруч із ОСОБА_8 та виштовхнув його із салону автомобіля, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 випав на асфальтне покриття, а ОСОБА_5 сів на нього зверху, не даючи йому змоги піднятися.

В цей час, ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати злочинні дії ОСОБА_5 , вирішив також приєднатись з метою вчинення хуліганства. Так, ОСОБА_7 , проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, безпідставно, вийшов із салону автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підійшов до водійських дверей службового автомобіля «Vollswagen T4», де сидів потерпілий ОСОБА_8 , схопив обома руками його за куртку, та силою виволік із салону автомобіля на вулицю, завалив потерпілого ОСОБА_8 на асфальтне покриття обличчям вниз, та сів зверху, не даючи йому змоги піднятися. При цьому, ОСОБА_7 , не зважаючи на те, що на цей час біля місця вчинення кримінального правопорушення зібралася численна кількість людей, які своїми закликами просили припинити порушення громадського порядку та знімали все, що відбувається на свої мобільні телефони, погрожуючи фізичною розправою, почав вимагати від потерпілого ОСОБА_8 , щоб він відпустив ОСОБА_10 , який в цей час знаходився в салоні службового автомобіля «Vollswagen T4». В цей час, потерпілому ОСОБА_8 вдалося підвестися на коліна, в результаті чого ОСОБА_7 не втримав його та був змушений встати з тулуба потерпілого ОСОБА_8 . Однак, побачивши, що потерпілий ОСОБА_9 вирвався з-під ОСОБА_5 та повалив його на асфальт, ОСОБА_7 наніс ногою потерпілому ОСОБА_9 один удар в область спини.

Протягом всього часу здійснення хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи групою осіб, підтримував його злочинні дії, перешкоджаючі потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконувати покладені на них службові обов`язки.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, не реагуючи на заклики свідків та очевидців припинити свої протиправні хуліганські дії, не узгоджуючи свої дії з ОСОБА_5 , дістав зі свого одягу предмет, ззовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, направив у бік потерпілого ОСОБА_8 та, погрожуючи його застосуванням, продовжив вимагати відпустити ОСОБА_10 . В той момент, коли ОСОБА_7 тримав під прицілом потерпілого ОСОБА_8 , не даючи йому змоги рухатися, оскільки останній злякався за своє життя та здоров`я, він почав кричати ОСОБА_10 , щоб той розбив скло вікна службового автомобіля «Vollswagen T4» та тікав. Після декількох невдалих спроб розбити скло ОСОБА_10 , ОСОБА_7 предметом, ззовні схожим на пістолет, тобто предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, ударив декілька разів по склу пасажирського сидіння службового автомобіля «Vollswagen T4», в результаті чого скло висипалося, а ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який також перебував у салоні службового автомобіля «Vollswagen T4» та прямував на відправку для проходження військової підготовки, змогли вилізти у розбите пасажирське вікно. В час, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вилазили, ОСОБА_7 направив предмет, ззовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, у бік потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погрожуючи вбивством. Після того, як ОСОБА_10 виліз із салону службового автомобіля «Vollswagen T4» та з місця кримінального правопорушення втік, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на своїх автомобілях також з місця вчинення кримінального правопорушення втекли.

Крім того, ОСОБА_5 будучи мешканцем Харківської області, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, за відсутності патріотичних переконань, з корисливих мотивів вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчиняти протиправні дії проти основ національної безпеки України, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, за наступних обставин.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

У свою чергу ОСОБА_5 , перебуваючи в Україні, був достовірно обізнаним про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресіє «рф», та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно п. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Пунктами 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.

Так, 13.01.2024, точний час досудовим слідством не встановлено, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проходження військово-лікарської комісії, були запрошені військовозобов`язані громадяни України - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (стоїть на обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 (Первомайський), ідентифікатор військовозобов`язаного № НОМЕР_4 ) та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (стоїть на обліку ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_3 ), ідентифікатор військовозобов`язаного № НОМЕР_5 ), які були визнані придатними до проходження військової служби за станом здоров`я і віком та підготовлені на відправку для проходження військової підготовки, яких повинні були супроводити працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на службовому автомобілі «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , до місця відправки.

Цього ж дня, 13.01.2025 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , будучи обізнаним про запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, оцінивши обстановку в умовах особливого стану, маючи прямий умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, маючи на меті завадити працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є військовослужбовцями, виконувати покладені на них обов`язки щодо мобілізації військовозобов`язаних осіб, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період, перебуваючи за кермом автомобіля «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи за попередньою домовленістю групою осіб, а саме з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував за кермом автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою дезорганізації функціонування співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перебував за кермом службового автомобіля «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який також перебував у салоні автомобіля, та з метою завадити їм виконувати покладені на них обов`язки щодо доставки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який знаходився у салоні службового автомобіля «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та пов`язаний із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 родинними зв`язками, до місця відправки для проходження військової підготовки, почали переслідувати автомобіль «Vollswagen T4» по площі Павлівській у м. Харкові.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля «Tesla Model 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 наздогнав службовий автомобіль «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та, обігнавши його, заблокував проїзд за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 4. В результаті цього, потерпілий ОСОБА_8 був вимушений зупинити службовий автомобіль «Vollswagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а ОСОБА_7 у свою чергу, перебуваючи за кермом автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , заблокував проїзд службовому автомобілю «Vollswagen T4» ззаду.

Так, ОСОБА_5 , діючи в групі із ОСОБА_7 , перебуваю чи за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 4, на проїжджій частині дороги, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вийшов з салону автомобіля «Tesla», підійшов до водійських дверей службового автомобіля «Vollswagen T4», відкрив їх та почав намагатися забрати ключі від запалення вказаного автомобіля, однак, потерпілий ОСОБА_8 завадив йому, забравши ключі першим. В цей час, ОСОБА_5 через водійські двері заліз в салон службового автомобіля «Vollswagen T4», схопив потерпілого ОСОБА_9 , який сидів поруч із ОСОБА_8 та виштовхнув його із салону автомобіля, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 випав на асфальтне покриття, а ОСОБА_5 сів на нього зверху, не даючи йому змоги піднятися.

В цей час, ОСОБА_7 , перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати злочинні дії ОСОБА_5 , вийшов із салону автомобіля «Vollswagen Passat В7», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підійшов до водійських дверей службового автомобіля «Vollswagen T4», де сидів потерпілий ОСОБА_8 , схопив обома руками його за куртку, та силою виволік із салону автомобіля на вулицю, завалив потерпілого ОСОБА_8 на асфальтне покриття обличчям вниз, та сів зверху, не даючи йому змоги піднятися. При цьому, ОСОБА_7 , погрожуючи фізичною розправою, почав вимагати від потерпілого ОСОБА_8 , щоб він відпустив ОСОБА_10 , який в цей час знаходився в салоні службового автомобіля «Vollswagen T4». В цей час, потерпілому ОСОБА_8 вдалося підвестися на коліна, в результаті чого ОСОБА_7 не втримав його та був змушений встати з тулуба потерпілого ОСОБА_8 . Однак, побачивши, що потерпілий ОСОБА_9 вирвався з-під ОСОБА_5 та повалив його на асфальт, ОСОБА_7 наніс ногою потерпілому ОСОБА_9 один удар в область спини.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, дістав зі свого одягу предмет, ззовні схожий на пістолет, який направив у бік потерпілого ОСОБА_8 та, погрожуючи його застосуванням, продовжив вимагати відпустити ОСОБА_10 . В той момент, коли ОСОБА_7 тримав під прицілом потерпілого ОСОБА_8 , не даючи йому змоги рухатися, оскільки останній злякався за своє життя та здоров`я, він почав кричати ОСОБА_10 , щоб той розбив скло вікна службового автомобіля «Vollswagen T4» та тікав. Після декількох невдалих спроб розбити скло ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ударив декілька разів пістолетом по склу пасажирського сидіння службового автомобіля «Vollswagen T4», в результаті чого скло висипалося, а ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який також перебував у салоні службового автомобіля «Vollswagen T4» та прямував на відправку для проходження військової підготовки, змогли вилізти у розбите пасажирське вікно. В час, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вилазили, ОСОБА_7 направив пістолет у бік потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погрожуючи вбивством. Після того, як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинули через розбите вікно пасажирських дверцят салон службового автомобіля «Vollswagen T4», вони разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

15.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Фергана, Узбекистан, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

15.01.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

20.01.2025 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.01.2025 встановлено місцезнаходження та затримано підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозра, висунута ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 ч. 1 ст. 114-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом співробітника поліції від 13.01.2025; протоколом огляду місця події від 13.01.2025, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 4; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.01.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.01.2025; протоколом обшуку від 13.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.01.2025; постановами про визнання речових доказів; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису (зняття показань з камери відео спостереження, яка розташована на фасаді будівлі ТОВ «Спецвузавтоматика», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 4; протоколом перегляду відеозапису з камери відео спостереження, яка розташована на фасаді будівлі ТОВ «Спецвузавтоматика», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 4; протоколом зняття з електронних інформаційних систем інформації, доступ до якої не обмежується її власником, володільцем або утримувачем (перегляд відеозапису вчинення даного кримінального правопорушення за допомогою масенджера «Телеграм» у телеграм каналі «ХС Харків»).

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини - санкцією ч. 2 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років, санкцією ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На цей час у органу досудового розслідування вбачаються достатні підстави для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 114-1 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, існують достатні підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі. Підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочини;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень. Даний ризик обумовлюється тим, що ОСОБА_5 , маючи процесуальний статус підозрюваного, достовірно знає місце проживання потерпілих та свідків, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілих та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень свідчать про його суспільну небезпеку, а також про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та послалися на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також прокурор у судовому засіданні долучив до матеріалів клопотання постанову в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 , якою було доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000055 від 13.01.2025 слідчому відділу ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, також заначив, що на даний час страждає на ряд тяжких захворювань, на його утримання знаходяться дві малолітні доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Захисник проти задоволення клопотання також заперечував, зазначивши, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені та повідомлення про підозру не обґрунтована належним чином, послався на те, що стороною обвинувачення не враховані дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він страждає на ряд тяжких захворювань, на його утриманні перебувають дві малолітні доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 13.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.114-1 КК України.

Постановою в.о. керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 , було доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000055 від 13.01.2025 слідчому відділу ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

15.01.2025 підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

20.01.2025 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.01.2025 встановлено місцезнаходження та затримано підозрюваного ОСОБА_5 .

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.114-1 КК України.

Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження.

Підставами для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, один з яких за ч.1 ст.114-1 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та з, огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, так і межі міста та країни. Також він може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, твердження про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, ґрунтується на припущеннях.

Небезпека переховування підозрюваного не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутація підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного;

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.114-1 КК України, один з яких за ч.1 ст.114-1 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, проте ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, страждає на ряд тяжких захворювань, має на утримання двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем мешкання, а також оскільки з наданих суду доказів не вбачається доведеності слідчим та прокурором обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у відповідності до ст. 181 КПК України.

Домашній арешт, за нормами ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 3) у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не покидати місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-79, 181, 183, 193, 194, 196, 201, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.03.2025, за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не покидати місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 13.03.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1