Справа № 201/1046/25
Провадження № 1-кп/201/679/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000204, внесеного у ЄРДР 04.12.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Енергодар Запорізької обл., який має вищу освіту, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, має хронічну хворобу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-1 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

Епізод 1

У 2024 році, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел направлений на протиправне створення, розповсюдження та збут шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Використовуючи власну комп`ютерну техніку, а саме свій персональний комп`ютер HP EliteBook 8470p s/n CNU348B3TW та мобільний телефон Samsung Galaxy A15 (SM-A155F/DSN) s/n НОМЕР_1 , а також з використанням облікового запису під псевдонімом « ОСОБА_5 » за гіперпосиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснив ІНФОРМАЦІЯ_3 публікацію в мережі Інтернет на хакерському форумі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », назва публікації « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в якій пропонував свої послуги щодо створення шкідливого програмного засобу під назвою «Clipper», яке за своїми функціями може здійснювати викрадення віртуальних активів шляхом підміни адрес криптовалютних гаманців у буфері обміну комп?ютерної техніки потерпілих осіб, на криптоадреси зловмисника, а також надання послуг з «криптування» - шкідливого програмного засобу під назвою «Clipper» шляхом його модифікації для подолання антивірусного захисту операційних систем потенційних потерпілих осіб.

24.09.2024 року о 21:14 годині, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне створення та збут шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи власну комп`ютерну техніку, а саме свій персональний комп`ютер, створив на замовлення користувача месенджера «Telegram» з назвою облікового запису « ОСОБА_6 », шкідливий програмний засіб типу «Clipper» та здійснив його подальшу модифікацію, зокрема внесення змін до структури файлу для унеможливлення ідентифікації кінцевого виконуючого файлу антивірусним програмним забезпеченням, а саме виконуючий файл з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7», який визначено судовим експертом, як шкідливий програмний засіб, антивірусна сигнатура: «Generic.Malware.AI.DDS».

Наступного дня, 25.09.2024 року о 06:36 годині, ОСОБА_3 з використанням облікового запису месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », назва облікового запису « ОСОБА_8 », у приватному листуванні з користувачем месенджеру з назвою облікового запису « ОСОБА_6 », переслав файл « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тим самим здійснивши його збут.

Після пересилання замовнику програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_7», ОСОБА_3 отримав оплату у формі віртуального активу на підконтрольний криптогаманець - НОМЕР_2 в еквіваленті 130 USDT. Користувач « ОСОБА_6 », на хакерському форумі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишив позитивний відгук щодо працездатності файлу.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 361-1 Кримінального кодексу України, а саме: створення з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Епізод 2

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на протиправне створення, розповсюдження та збут шкідливих програмних засобів, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, 25.09.2024 року о 19:18 годині, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне створення та збут шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи власну комп`ютерну техніку, а саме свій персональний комп`ютер, створив на замовлення користувача месенджера «Telegram» з назвою облікового запису « ОСОБА_9 », шкідливий програмний засіб типу «Clipper» та здійснив його подальшу модифікацію, зокрема внесення змін до структури файлу для унеможливлення ідентифікації кінцевого виконуючого файлу антивірусним програмним забезпеченням, а саме виконуючий файл з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_14», який визначено судовим експертом, як шкідливий програмний засіб, антивірусна сигнатура: «Generic.Malware.AI.DDS».

Цього ж дня о 22:22 годині, ОСОБА_3 з використанням облікового запису месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », назва облікового запису « ОСОБА_8 », у приватному листуванні з користувачем месенджеру з назвою облікового запису « ОСОБА_9 », переслав файл « ІНФОРМАЦІЯ_14 », тим самим здійснивши його збут.

Після пересилання замовнику програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_14», ОСОБА_3 отримав оплату у формі віртуального активу на підконтрольний криптогаманець - НОМЕР_2 в еквіваленті 125 USDT. Користувач « ОСОБА_9 », на хакерському форумі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишив позитивний відгук щодо працездатності файлу.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 361-1 Кримінального кодексу України, а саме: створення з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно.

Епізод 3

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на протиправне створення, розповсюдження та збут шкідливих програмних засобів, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, 28.09.2024 року о 19:30 годині, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне створення та збут шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи власну комп`ютерну техніку, а саме свій персональний комп`ютер, створив на замовлення користувача месенджера «Telegram» з назвою облікового запису « ОСОБА_10 », шкідливий програмний засіб типу «Clipper» та здійснив його подальшу модифікацію, зокрема внесення змін до структури файлу для унеможливлення ідентифікації кінцевого виконуючого файлу антивірусним програмним забезпеченням, а саме виконуючий файл з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13 », який визначено судовим експертом, як шкідливий програмний засіб, антивірусна сигнатура: «Generic.Malware.AI.DDS».

Цього ж дня о 21:49 годині, ОСОБА_3 з використанням облікового запису месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », назва облікового запису « ОСОБА_8 », у приватному листуванні з користувачем месенджеру з назвою облікового запису « ОСОБА_10 », переслав файл « ІНФОРМАЦІЯ_13 », тим самим здійснивши його збут.

Після пересилання замовнику програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_13», ОСОБА_3 отримав оплату у формі віртуального активу на підконтрольний криптогаманець - НОМЕР_2 в еквіваленті 175 USDT. Користувач « ОСОБА_10 », на хакерському форумі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишив позитивний відгук щодо працездатності файлу.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 361-1 Кримінального кодексу України, а саме: створення з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно.

Епізод 4

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на протиправне створення, розповсюдження та збут шкідливих програмних засобів, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, 15.10.2024 року о 11:57 годині, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне створення та збут шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, використовуючи власну комп`ютерну техніку, а саме свій персональний комп`ютер, створив на замовлення користувача месенджера «Telegram» з назвою облікового запису « ОСОБА_11 », шкідливий програмний засіб типу «Clipper» та здійснив його подальшу модифікацію, зокрема внесення змін до структури файлу для унеможливлення ідентифікації кінцевого виконуючого файлу антивірусним програмним забезпеченням, а саме виконуючий файл з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_12 », який визначено судовим експертом, як шкідливий програмний засіб, антивірусна сигнатура: «Generic.Malware.AI.DDS».

Цього ж дня о 13:13, ОСОБА_3 з використанням облікового запису месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », назва облікового запису « ОСОБА_8 », у приватному листуванні з користувачем месенджеру з назвою облікового запису « ОСОБА_11 », переслав файл « ІНФОРМАЦІЯ_12 », тим самим здійснивши його збут.

Після пересилання замовнику програмного засобу «ІНФОРМАЦІЯ_12», ОСОБА_3 отримав оплату у формі віртуального активу на підконтрольний криптогаманець - НОМЕР_2 в еквіваленті 100 USDT. Користувач « ІНФОРМАЦІЯ_12 », на хакерському форумі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », залишив позитивний відгук щодо працездатності файлу.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 361-1 Кримінального кодексу України, а саме: створення з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненого повторно.

2. Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за всіма епізодами повністю та підтвердив їх вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд його суворо не карати, погодився із запропонованим прокурором у судових дебатах покаранням.

3.Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позиції немає. Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідив документи, які характеризують його особу та документи, які підтверджують процесуальні витрати.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

4.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-1 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що по епізоду 1 умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у створенні з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, кваліфіковані за ч. 1 ст. 361-1 КК України, вірно.

По епізодам 2-4 умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у створенні з метою збуту, а також збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, кваліфіковані за ч. 2 ст. 361-1 КК України, вчиненого повторно, вірно.

5.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Щодо обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття,оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини по всім інкримінованим йому епізодам, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого та активному сприянні їх розкриттю.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначення покарання

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Так, виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 361-1 і ч. 2 ст. 361-1 КК України, є нетяжкими злочинами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, визначаючи вид та міру покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, наслідків вчинення, соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, рівень культури та освіти, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, і відсутність його обтяжуючої, тому, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання:

- за ч. 1 ст. 361-1 КК України - 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 361-1 КК України - 2 роки позбавлення волі.

При цьому суд застосовує ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання щодо застосування обвинуваченому положень ст. 75 КК України, суд враховує обставини кримінальних правопорушень, які є нетяжкими, особу обвинуваченого, який не судимий, має хронічну хворобу, наявність щирого каяття, а тому суд вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Виходячи з усіх обставин справи, а також думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи засудженого, призначене судом покарання у вигляді позбавлення волі буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не пред`явлений.

7.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

8.Спеціальна конфіскація

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 150, ст. 154, ч. 2, 3 ст. 159-1, ч. 1 ст. 190, ст. 192, ч. 1 ст. 204, 209-1, 210, ч. 1, 2 ст. 212, 212-1, ч. 1 ст. 222, 229, 239-1, 239-2, ч. 2 ст. 244, ч. 1 ст. 248, 249, ч. 1, 2 ст. 300, ч. 1 ст. 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст. 363, ч. 1 ст. 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

При цьому спеціальна конфіскація не входить до переліку кримінальних покарань, визначеного ст. 51 КК України, та рішення про неї згідно ч. 4 ст. 374 КПК приймається судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, разом з рішеннями щодо речових доказів і документів, які були надані суду. Таким чином, її належить вважати спеціальною формою розпорядження грошима, цінностями та іншим майном, що відповідають ознакам ч. 1 ст. 96-2 КК, а отже застосування спеціальної конфіскації не може розцінюватись як призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Враховуючи вищевказане, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України слід конфіскувати у власність держави засоби вчинення злочину - комп`ютер HP EliteBook 8470p s/n CNU348B3TW та мобільний телефон Samsung Galaxy A15 (SM-A155F/DSN) s/n НОМЕР_1 .

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

Під час досудового розслідування проведена комп`ютерно-технічна експертиза, вартість якої складає 15 918,00 грн, що підлягає стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361-1, ч. 2 ст. 361-1 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 361-1 КК України - 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 361-1 КК України - 2 роки позбавлення волі.

ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення комп`ютерно-технічної експертизи в розмірі 15 918,00 грн.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- жорсткий диск TEAMGROUP 845, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2335, - повернути ОСОБА_3 , у зв`язку з чим скасувати арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2024 по справі № 201/13070/24.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати до ОСОБА_3 спеціальну конфіскацію майна, яке є засобом злочину, у зв`язку з чим речові докази по справі: комп`ютер HP EliteBook 8470p s/n CNU348B3TW та мобільний телефон Samsung Galaxy A15 (SM-A155F/DSN) s/n НОМЕР_1 , які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2335, - після набрання вироком законної сили конфіскувати у власність держави, скасувавши арешт, накладений на вказані речі ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2024 по справі № 201/13070/24.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1