СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1201/25
ун. № 759/4071/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_4 яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001053 від 12.12.2023 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 24.02.2025 року звернулась до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, яким просить змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0001053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 310, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 310, ч.4 ст. 28 ст. 311 КК України з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період часу за адресою: АДРЕСА_1 .

В клопотанні захисник також зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, захисник стверджує, що ризики на які посилається сторона обвинувачення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються жодним доказом.

Окрім того, захисник посилається на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, матір похилого віку, який кожен день допомагає, дружину та малолітню доньку ОСОБА_6 з якими проживає ОСОБА_5 за адреою: АДРЕСА_2 , що може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, вказав, що застосований до підозрюваного запобіжний захід наразі цілковито забезпечує його належну процесуальну поведінку, а під час застосування та продовження запобіжного заходу судами надана належна оцінка всім ризикам.

Вислухавши думки учасників справи та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу суд застосовує вимоги ч. 6 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, яка однозначно визначає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Своїм рішення від 19.06.2024 Конституційний суд України визнав такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), частину шосту статті 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Дана норма є імперативною і додаткового тлумачення не потребує.

Виходячи із положень абз. 5,6,7 п. 6.3 рішення, Конституційний Суд України наголошує, що, визначивши такі критерії для застосування слідчим суддею, судом до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо застосування тримання під вартою, збалансував потребу між забезпеченням ефективного здійснення кримінального провадження та правом особи на свободу та особисту недоторканність, щодо якої його відкрито, й установив тримання такої особи під вартою лише на підставі вмотивованого судового рішення. Законодавець відтворив ці ж критерії для застосування слідчим суддею, судом до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначивши в частині шостій статті 176 Кодексу, що цей запобіжний захід під час воєнного стану застосовують не лише залежно від тяжкості злочину, а й за наявності ризиків, що їх визначено статтею 177 Кодексу. Водночас без наявності таких ризиків цей запобіжний захід за частиною шостою статті 176 Кодексу не мають застосовувати. Згідно з частиною другою статті 177 Кодексу, зокрема, слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, що їх установлено Кодексом.

Аналізуючи частину першу статті 183 Кодексу, Конституційний Суд України звертає увагу, що законодавець визначив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу без доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 Кодексу. Однак це не позбавляє можливості слідчого суддю, суд застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід, визначений Кодексом.

Відповідно до Кодексу можливість застосування застави до особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, визначених частиною третьою або четвертою статті 183 Кодексу (друге речення частини першої статті 182); „під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України" (абзац восьмий частини четвертої статті 183). Тобто із наведених приписів Кодексу випливає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 55, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

За змістом ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

Разом з тим, сторона захисту не зазначає та не обґрунтовує обставин, за яких ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України та визначені ухвалою слідчого судді, якою підозрюваній обирався запобіжний захід, знизилися.

Слідчий суддя погоджується із думкою прокурора, що наразі ризики, встановлені під час застосування запобіжного заходу підозрюваному, є актуальними, застосований запобіжний захід дієво забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, відсутні підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не спростовано тверджень прокурора, які він оголошував раніше в своєму клопотанні при застосуванні запобіжного заходу щодо того, що менш тяжкий запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Наразі також відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки ризики, що оцінювалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу щодо тримання під вартою не зменшилися та слідчому судді не надано достатніх доказів, що б спростовували це.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави застосований до нього законно, на підставі ч. 6 ст. 176 та абз. 3 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, а тому будь-які підстави для його зміни на будь-який інший відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001053 від 12.12.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1