Провадження № 1-кп/932/965/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська об`єднане кримінальне провадження №0000401 від 14.10.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Никанорівка Добропільського району Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 4 ст. 411 КК України, з угодою про визнання винуватості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000401 від 14.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 4 ст. 411 КК України.

Судом встановлено, що на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.07.2024 №199 молодшого сержанта ОСОБА_6 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями ст.3, 28, 29, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV«Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний, зокрема, додержуватися Конституції Українита інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Крім того, являючись військовослужбовцем Збройних сил України, молодший сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.

Молодший сержант ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності, за наступних обставин.

Так, молодший сержант ОСОБА_6 , 13 жовтня 2024 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходився в орендованому ним будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де взяв ввірену йому для службового користування зброю, а саме пістолет ПМ серії НОМЕР_2 , 1963 року випуску та два магазина з набоями, вийшов на вулицю, сів в належний йому автомобіль марки NISSAN моделі X-Trail р.н.з. НОМЕР_3 , та поїхав до буд. №25 по вул. Перемоги с. Ол.Калинове Іллінівської ОТГ Краматорського району Донецької області.

В подальшому, молодший сержант ОСОБА_6 , приблизно о 23 годині 50 хвилин 13 жовтня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, на належному йому автомобілі марки NISSAN моделі X-Trail р.н.з. НОМЕР_3 , заїхав у двір будинку АДРЕСА_4 , пошкодивши при цьому в`їздні ворота, у зв`язку з чим, при їх відкритті, воротами було завдано удару військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ніс службу на в`їзних воротах у двір вказаного будинку, внаслідок чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого пошкодження КЗА (капсульно-зв`язувального апарату) лівого гомілкового суглобу, закритої травми грудної клітини, забою м`яких тканин грудної клітини.

Далі, молодший сержант ОСОБА_6 , вийшов з автомобілю та спустився у підвальне приміщення до місця тимчасового розташування КСП в/ч НОМЕР_1 , за місцем несення служби військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпідставно, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, ігноруючи присутність інших осіб, здійснив не менше 6 пострілів з ввіреної йому для службового користування зброї, а саме пістолета ПМ серії НОМЕР_2 , 1963 року випуску, в результаті чого 4 кулі влучили в інтерактивну панель марки «INTBOAGD» моделі «GT43 s/n A0210520-430D/1-001-T1-P1-009» вартістю 36 965,44 грн, який належать ОСОБА_11 , чим пошкодив його та вивів з ладу, спричинивши останньому матеріальний збиток на вищевказану суму, також дві кулі влучили в багатофункціональний монітор торгівельної марки «MYSTERY» моделі MTV-556OUDT2 та панель відображення торгівельної марки «KIVI» моделі 50U750NB, які належать військовій частині НОМЕР_1 , внаслідок чого було виведено з ладу військове майно та порушено спокій та нормальні умови життя та побуту мешканців будинку.

Після цього, молодший сержант ОСОБА_6 , приблизно о 00 годині 10 хвилин 14 жовтня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, прийшов у двір території домоволодіння АДРЕСА_4 , де до нього вийшов командир в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та він (молодший сержант ОСОБА_6 ) продовжуючи дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з метою демонстрації своєї переваги, з ввіреною йому для службового користування зброї, а саме пістолета ПМ серії НОМЕР_2 , 1963 року випуску, здійснив два послідовні постріли поряд з майором ОСОБА_12 , в повітря та один у землю, чим створив реальну загрозу для його життя та здоров`я.

Так, молодший сержант ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Разом з цим, судом встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.07.2024 №199 молодшого сержанта ОСОБА_6 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст. 41,68 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним , також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до накладної №160524/2 від 16.05.2024, багатофункціональний монітор торгівельної марки «MYSTERY» моделі MTV-556OUDT2, отриманий військовою частиною НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_4 та у подальшому відповідно до накладної №160524/3-А1 від 16.05.2024 переданий з групи зв`язку до командного пункту військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з накладної №200124/3/В від 20.01.2024, панель відображення торгівельної марки «KIVI» моделі 50U750NB, отримана військовою частиною НОМЕР_1 з військової частини НОМЕР_4 та у подальшому відповідно до накладної №160524/4/В-А1 від 16.05.2024 передана з групи зв`язку до командного пункту військової частини НОМЕР_1 .

Молодший сержант ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, молодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та перебуваючи на посаді командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , приблизно о 23 годині 50 хвилин 13 жовтня 2024 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, на належному йому автомобілі марки NISSAN моделі X-Trail р.н.з. НОМЕР_3 , заїхав у двір будинку АДРЕСА_4 , після чого вийшов з автомобілю та спустився у підвальне приміщення до місця тимчасового розташування КСП в/ч НОМЕР_1 , за місцем несення служби військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де, діючи умисно, здійснив не менше 6 пострілів з ввіреної йому для службового користування вогнепальної зброї, а саме пістолета ПМ серії НОМЕР_2 , 1963 року випуску, в результаті чого одна куля влучила в багатофункціональний монітор торгівельної марки «MYSTERY» моделі MTV-556OUDT2 та одна куля влучила в панель відображення торгівельної марки «KIVI» моделі 50U750NB, які належать військовій частині НОМЕР_1 , чим спричинив військовій частині НОМЕР_1 матеріальну шкоду на загальну суму 30 098 грн. 03 коп.

Так, молодший сержант ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.411 КК України умисне пошкодження іншого військового майна вчинене в умовах воєнного стану.

29 січня 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №0000401 від 14 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.4 ст.411 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, за участю захисників обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Відповідно до зазначеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 411 КК України.

Враховуючи викладене, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 411 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки та відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.58 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість позбавлення волі на покарання у вигляді службових обмежень для військовослужбовців строком на 2 (два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Разом з цим, ОСОБА_6 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.4 ст.411 КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів; визнати позовні вимоги, відповідно до цивільного позову прокурора та сплатити на користь військової частини НОМЕР_4 завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 30 098 грн 03 коп. (тридцять тисяч дев`яносто вісім гривень 03 копійки).

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене покарання.

Сторона захисту підтримала раніше укладену угоду та просила її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що він розуміє характер кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 411 КК України, вину визнає, йому зрозумілі умови, необхідні для вирішення питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості згоден, угоду підтримав та просив її затвердити.

До суду надійшла заява від представника потерпілого (в/ч НОМЕР_1 ), відповідно до якої військова частина НОМЕР_1 не заперечує та вважає за можливе та доцільне її укласти. Цивільний позов підтримали та просили задовольнити, розгляд справи представник потерпілого просив проводити за його відсутності.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 подали до суду заяву про розгляд кримінального провадження за їхньої відсутності, надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості з покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців щодо ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Частиною 4 ст. 469 КПК України також передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 411 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї та умисному пошкодженні іншого військового майна вчинене в умовах воєнного стану, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень у суді визнав беззастережно та щиро розкаявся.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення та вид покарання. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд встановив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Також, суд враховує письмову заяву від представника потерпілого (військової частини НОМЕР_1 ), відповідно до якої військова частина НОМЕР_1 не заперечувала проти укладення угоди та не наполягала на обранні покарання, пов`язаного із позбавленням волі, та письмові заяви потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які надали згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості з покаранням у вигляді службових обмежень для військовослужбовців щодо ОСОБА_6 .

Отже, дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 . Тому, підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, які передбачені ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, бажання продовжити проходження військової служби.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд вбачає наявними підстави, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, застосувати ст. 69 КК України, призначивши покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 411 КК України.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України, метою призначення покарання, є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість, на підставі ст. 58 КК України, замінити призначене ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів, та не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Разом з цим, судом розглянуто позов прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про стягнення на користь військової частини НОМЕР_4 матеріальної шкоди в сумі 30 098 грн. 03 коп. Суд вважає позов обґрунтованим тим, що у наслідок вчинення ОСОБА_6 у відношенні майна військової частини НОМЕР_4 злочину, завдана матеріальна шкода, яка складається із вартості пошкодженого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд встановив вину ОСОБА_6 у вигляді завданої матеріальної шкоди. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи те, що з ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, останній позов визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені судові експертизи, витрати на які, відповідно до ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 174, 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2025 у кримінальному провадженні №0000401 від 14 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.4 ст.411 КК України, укладену між прокурором ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисників обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Никанорівка Добропільського району Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має середньо-спеціальну освіту, раніше не судимого, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 4 ст. 411 КК України та призначити покарання:

за ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ч. 4 ст. 411 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання, що призначене ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 411 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення в дохід держави.

Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

На підставі ст. 72 КК України у строк виконання покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , а саме з 14 жовтня 2024 року до дня постановлення вироку суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає трьом дням службового обмеження для військовослужбовців.

Обраний раніше запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів стягнути з ОСОБА_6 , а саме:

- витрати на проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/105-24/7384-БЛ від 08.11.2024 у розмірі 14 326 грн 20 коп;

- витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3786 у розмірі 378 грн 64 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (справа № 233/5706/24) від 16 жовтня 2024 року скасувати.

Речові докази:

- 6 предметів схожих на гільз та 3 предмети схожі на кулі знищити;

- пістолет «Макарова» серія КП № 4858 та магазин з двома патронами повернути за належністю військовій частині НОМЕР_1 ;

- предмет схожий на гільзу та предмет схожий на кулю знищити;

- автомобіль NISSAN X-TRAIL р.н. НОМЕР_5 , користувачем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати йому повернутим;

- багатофункціональний монітор 55 «Mystery 556OUDT2 s/n 556OUDT223110242, панель відображення KIVI 50U750NB sKIVI 0294, багатофункціональна панель INTBOARD модель GT sA0210520-430DJ1 001 T1-P1-009 повернути за належністю військовій частині НОМЕР_1 ;

- марлевий тампон із вмістом каналу ствола пістолета, первинні упаковки знищити.

Цивільний позов прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_13 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Військової частина НОМЕР_4 (ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду у розмірі 30 098 грн 03 коп (тридцять тисяч дев`яносто вісім гривень 03 копійки).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1