САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/184/25
Провадження №1-кп/726/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судових засідань ОСОБА_2 ,

зв участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду міста Чернівці надійшов зазначений обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримане потерпілим про повернення прокурору обвинувального акта через його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Зокрема в порушення пунктів 5, 7 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , містить формулювання обвинувачення, яке не відповідає фактичним обставин справи.

А саме відповідно до висновку ОБСМЕ № 782 від 17.12.24 тілесні ушкодження нанесені потерпілому виникли в результаті дії гостро-рублячого предмету, а згідно обвинувального акту обвинувачений наносив потерпілому удари обухом сокири, що на думку захисника потерпілого та позиції самого потерпілого не відповідає дійсності.

Прокурор заперечив проти задоволення цього клопотання і наголосив, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, а тому підстав для повернення обвинувального акта немає.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання захисника потерпілого. Зауважили, що на їх думку, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, оцінюючи доводи сторони захисту в контексті можливості повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.

Як установлено частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду.

Відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом наведеної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні в обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням завдань підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Частиною другою статті 291 КПК України закріплено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Пунктом 5 частини другої статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, при складенні обвинувального акта прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та сформулювати відповідне обвинувачення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, під час викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_8 , прокурором зазначено ті обставини вчинення кримінального правопорушення, які він вважає встановленими, що є дискрецією прокурора в силу положень частини четвертої статті 110 та пункту 5 частини другої статті 291 КПК України.

Кримінально-процесуальний закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складових: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

При цьому за змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (стаття 22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення, формулюванні висунутого обвинувачення та доведенні їх обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені у клопотанні мотиви сторони захисту суд не може, оскільки встановлення відповідності та правильності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та в розумінні вимог статті 291 КПК України не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

В будь-якому випадку зазначене в обвинувальному акті формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями частини другої статті 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №273/1053/17 (провадження №51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Що стосується неправильного, на думку захисника, зазначення в обвинувальному акті відомостей про обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, слід зазначити, що стаття 291 КПК України не передбачає чітких вимог щодо форми викладу відомостей про такі обставини. Тож прокурор вільний в обранні форми викладу відповідних відомостей.

Враховуючи викладене, судом не встановлено допущення прокурором порушень вимог кримінального процесуального закону під час звернення до суду з обвинувальним актом, який відповідає положенням статті 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення клопотання захисника.

Крім того під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначення по кримінальному провадженню судовий розгляд.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці, вказане кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання.

Сторони не заперечували щодо призначення справи до розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Садгірському районному суду м. Чернівці.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.

Керуючись статтями 110, 291, 314-316, 337, 372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору.

Призначити судовий розгляд, на підставі кримінального провадження за ЄРДР № 0000989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 ККУ, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці на 13:30 год. 03 березня 2025 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Про дату, час та місце судового розгляду повідомити прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1