Справа № 309/4944/24
Провадження № 1-кс/309/1/25
03 січня 2025 року м. Хуст
Слідчий суддя Хустського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Хустського РУП ГУНП
в Закарпатській області ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 6 жовтня 2024 року, о 20-00 годині, водій спеціалізованого легкового автомобіля медичної допомоги марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, перебуваючи на добовому чергуванні як водій спеціалізованого автомобіля Хустської станції екстреної медичної допомоги, отримавши виклик про надання медичної допомоги в с.Велятино Хустського району Закарпатської області, попередньо узгодивши надання засобу - спеціального автомобіля для безперешкодного перевезення осіб з метою їх переправлення через державний кордон України, яким у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» та Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» обмежено виїзд за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, які мали намір виїхати за межі України, під`їхав до в`їзду на територію автовокзалу, що в м.Хуст.
В цей момент, до салону спеціалізованого легкового автомобіля медичної допомоги марки «Citroen Jumper», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , сіли громадяни: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для яких ОСОБА_5 умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, створив умови для безперешкодного проїзду постів, на яких знаходяться правоохоронні органи, а саме увімкнув проблискове світло синього кольору та направився в напрямку с.Велятино Хустського району Закарпатської області, однак був зупинений та викритий працівниками Державної прикордонної служби та затриманий разом з особами, які намагалися незаконно перетнути державний кордон України - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
9 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів для підозри громадянина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за кваліфікуючими ознаками організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також те, що останній, усвідомивши на даний час про настання караності за скоєне ним діяння, може здійснити будь-які дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що у відповідності до ст.177 КПК України є реальними підставами застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
В судовому засіданні слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання, зазначивши на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні подала письмові заперечення щодо поданого слідчим клопотання, які просила приєднати до матеріалів данного клопотання, та просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думки прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
2 січня 2025 року підозрюваному були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Як вбачається із матеріалів клопотання у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Так, ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, є пенсіонером, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів.
Частиною 3 ст.176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.178 КПК України: при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч.2 п.4 ст.183 КПК України: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики щодо можливості перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого та свідків та, будучи обізнаним у тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, але зазначені ризики не були обґрунтовані, а базуються лише на припущеннях, а тому не можуть бути прийняті судом при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ..
Тому, вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого, враховуючи вимоги п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
Таким чином в судовому засіданні прокурор не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, за таких обставин є підстави вважати за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, відмовивши у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.181 КПК України: домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 він зареєстрований та фактично постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме с.Копашново Хустського району Закарпатської області; знаходитися цілодобово за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Керуючись ст.176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309-310, 369, 395 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяця - з 3 січня 2025 року по 3 березня 2025 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1/прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2/не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме с.Копашново Хустського району Закарпатської області;
3/знаходитися цілодобово за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
4/повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під розписку з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому, та надіслати для виконання до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, зобов`язавши останніх негайно поставити на облік підозрюваного і повідомити про це суд.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 7 січня 2025 року, о 15-00.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1