справа № 619/5400/23
провадження № 1-кп/619/90/25
УХВАЛА

іменем України

13 лютого 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002146 від 05.10.2023 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волгоград РФ, громадянина України, з неповною-середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 02.07.2020 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185. ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 18.04.2023 по відбуттю строку покарання,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 03.10.2023 приблизно о 19.00 годині, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, під час введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, на території України особливого правового режиму у вигляді воєнного стану, із врахуванням змін щодо продовження строку дії воєнного стану, із врахування змін щодо продовження строку дії воєнного стану внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, переслідуючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, направився до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ., перебуваючи біля цього домоволодіння, шляхом вільного доступу через хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння звідки таємно викрав два алюмінієві бідони ємкістю по 40 літрів кожна.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4451 від 11.10.2023 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану..

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправна діяльність.

Обвинувачений підтримав клопотання, просив закрити стосовно нього кримінальне провадження.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні, згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, а саме: згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємному викраденню чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 ніким не заперечується.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів`від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становитьвід 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленогозакономстаном на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме 03.10.2023 перебуваючи біля цього домоволодіння, через хвіртку проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав два алюмінієві бідони ємкістю по 40 літрів кожна, завдавши при цьому потрепілому матеріальний збиток на загальну суму 950 (дев`ятсот п`ятдесят) гривень, тобто сума була меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і статтею 5 КК України, принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 гривень.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, розмір матеріального збитку, з якого настає кримінальна відповідальність становить 2 684 гривень (1 342 х2=2 684).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Приписами ч. 3 ст. 479-2 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

В постанові ККС ВС від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження№ 51-2555кмо24) зробила висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону 3886-IX, а саме що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначенихстаттею 479-2 цього Кодексу.

З вимог ч.ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України вбачається, що суд здійснює судове провадження, щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченоїпунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Ураховуючи, те, що вартість майна котрим обвинувачений заволодів шляхом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу Українинастає кримінальна відповідальність, а саме 2 684 гривень, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, а також, з урахуванням наданої згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження, роз`ясненню останньому наслідків закриття провадження та право заперечувати проти цього, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того суд враховує заяву потерпілого, який відмовляється від приватного обвинувачення у випадку перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 162 КК України.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України, підлягає вирішенню питання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2023 року.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 9, 284, 315, 369-372, 479-2 КПК України, ст. ст. 3, 4, 5 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0002146 від 05.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002146 від 05.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 10.10.2023.

Речові докази два алюмінієві бідони ємкістю по 40 літрів кожен вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .

Копію ухвали разом з копією обвинувального акту та реєстром матеріалів досудового розслідування направити ВП №3 ХРУП№3 ГУ НП в Харківській області для вирішення питання, пов`язаного із встановленням наявності чи відсутності підстав для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 14.02.2025 о 10.55 годині.

Суддя ОСОБА_1