ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/591/25 Справа № 202/1/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року про продовження запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Дніпропетровської області, учасника бойових дій, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 квітня 2025 року з визначенням застави у розмірі 151 400 грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що можлива причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2025, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , речовими доказами вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Зазначає, що слідчий і прокурор довели, що є об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу.

Вказує, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду так як розуміє, що вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі;

- підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 відомі анкетні дані свідків, експертів та потерпілої у кримінальному провадженні та перебуваючи на свободі він матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань у суді.

Також зазначає, що доведеним є те, що на цій стадії досудового розслідування з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, негативних наслідків і розмір завданої матеріальної шкоди, що інкримінується підозрюваному, є неможливим застосувати до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, тому що інший запобіжний захід в даному випадку не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Також вказує, що з урахуванням виключних обставин - тяжкості інкримінованого злочину, характер його вчинення, підвищений ступінь суспільної небезпеки, та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, доцільним є визначити підозрюваному заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не доведений.

Зазначає, що жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування запобіжного більш мякого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Вказує, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, неофіційно працює, є учасником бойових дій, інвалідом 3 групи, бажає продати земельні участки для відшкодування шкоди потерпілим.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, в тому числі і ті, на які покликається захисник в апеляційній скарзі, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, про що доведено слідчим та прокурором, не встановлено.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши фактичні обставини справи, особу підозрюваного, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, що унеможливлює застосування до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи захисинка в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості оголошеної підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

Також, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка, у разі її внесення, зможе гарантувати виконанню покладених на підозрюваного обов`язків.

Отже, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4