КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6599/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представників володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, -

за участю:

представника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

- автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ;

- мотоцикл марки «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 виданого ТСЦ 3245, належить ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представники володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , подали апеляційні скарги, з доповненнями представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 .

Представник володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , в поданих апеляційних скаргах, які є ідентичними одна одній, з доповненнями, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі у клопотанні прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП в м. Києві негайно повернути ОСОБА_6 : автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ). У випадку часткового задоволення апеляційної скарги, щодо скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, передати:автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у повному обсязі у клопотанні прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зобов`язати уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП в м. Києві негайно повернути автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 власнику ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 ). У випадку часткового задоволення апеляційної скарги, щодо скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, передати: автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_7 ).

На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг представники володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , вказують на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що власники тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явились, але не зазначено, що ОСОБА_6 прибув в судове засідання 24.09.2024, але його пояснення та свідчення не були враховані при розгляді клопотання прокурора.

При цьому, ОСОБА_8 не була належним чином повідомлена про судове засідання.

Додатково в оскаржуваній ухвалі від 24.09.2024 слідчим суддею не зазначено причини недопущення адвоката ОСОБА_7 (представника водія ОСОБА_6 ) в судове засідання, так як останнім до суду було направлено клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На переконання апелянтів, судом порушено принципи змагальності сторін та не направлено на адресу ОСОБА_6 та власника транспортного засобу повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання прокурора про арешт майна.

Апелянти зазначають, що з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що водій та власник ТЗ жодним чином не намагався приховати або знищити будь-які докази, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Вказане підтверджується тим, що коли на місце події прибули працівники поліції, він надав їм усі необхідні пояснення та документи на даний транспортний засіб. Не вчиняв жодних протиправних дій та співпрацював із правоохоронними органами.

До того ж, апелянти зауважують на тому, що безпосередньо власнику ТЗ ОСОБА_8 не оголошена підозра.

Крім того, апелянти наголошують на тому, що клопотання про арешт не містить посилання на висновок експертизи або інших відповідних документів щодо підтвердження нанесення підозрюваним шкоди для життя, здоров`я людей або довкілля, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, таких даних не міститься і в матеріалах, доданих до клопотання.

Також апелянти звертають увагу суду на те, що клопотання про арешт майна містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні.

Апелянти вказують, що власник та користувач були безпідставно та незаконно обмежені у користуванні майном.

На переконання апелянтів, на даний час орган досудового розслідування, який вилучив майно, з урахуванням повномасштабної війни з рф, неспроможній забезпечити збереження та схоронність речового доказу, що може призвести до його псування та знищення, корозії та часткової розукомплектації.

При цьому, власник має можливість зберігати документи та майно на своїй території та зобов`язується надавати автомобіль, а також документи за першою вимогою для здійснення будь-яких слідчих дій і проведення експертиз.

Апелянти зазначають, що в оскаржуваній ухвалі відсутнє належне обґрунтування доводів та відсутні посилання на докази, які дають підстави вважати, що майно, яке було арештоване є засобом вчинення кримінального правопорушення або були об`єктом кримінально протиправних дій, як стверджував про це прокурор в своєму клопотанні.

Крім того, з клопотання та долучених матеріалів не вбачається, які слідчі дії з використанням тимчасово вилученого майна на теперішній час проводяться. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Власник ТЗ не має наміру до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином в установленому законом порядку, разом з цим, 12.12.2024 прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 надіслав клопотання, в якому просив розглянути апеляційні скарги представників володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,без його участі, зазначивши при цьому, що кримінальне провадження №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, 30.11.2024 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а тому просив відмовити у задоволенні вказаних апеляційних скарг, оскільки згідно постанови ОП ККС ВС від 15 квітня 2024 у справі № 554/2506/22 (провадження №51-4350кмо23) підтверджено припинення дії рішення суду, щодо арешту майна після закриття кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного та думки представника володільця майна, який вважав за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора, колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника володільця майна, який підтримав вимоги апеляційних скарг, з наведених у них підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг представників володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 вересня 2024 року, приблизно о 16 годині, на перехресті по вул. О. Теліги та вул. Ольжича в м. Києві відбулось зіткнення автомобіля «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мотоцикла «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в результаті отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до лікувального закладу.

06 вересня 2024 року автомобіль «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 були оглянуті та вилучені з подальшим направленням на майданчик тимчасового утримання транспорту за адресою м. Київ, вул. Пухівська, 3.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоциклі «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 утворилися пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 3245, мотоцикл марки «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

09.09.2024 автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003653, про що слідчим винесені відповідні постанови.

18.09.2024 прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

24.09.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

- автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ;

- мотоцикл марки «Motoleader ML250 CBR» д.н.з. НОМЕР_3 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 виданого ТСЦ 3245, належить ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки представниками власника та володільця майна дана ухвала оскаржена тільки в тій частині, якою накладено арешт на автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 ,то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз транспортних засобів, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується частково з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 170 КПК Українипередбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПКУкраїни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходилось кримінальне провадження №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Разом з цим, як вбачається із клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 кримінальне провадження №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, 30.11.2024 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, матеріали додані до клопотання про арешт майна не містять доказів того, що автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінально караного діяння, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд констатує, що на момент апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні підстави для застосування щодо майна, а саме: автомобілю марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , обмежувальних заходів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представників володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , з доповненнями представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року, в частині задоволення клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003653 від 07.09.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 8045, належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4