Справа № 147/635/25
Провадження № 1-кс/147/106/25
У Х В А Л А

про тримання під вартою

21 квітня 2025 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця, раніше несудимого, у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000061 від 19.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

21 квітня 2025 року слідчий СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 19.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 03.03.2024 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 №105 від 14.04.2025 вважається тимчасово прикомандированим військовослужбовцем військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 .

19.04.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи на вулиці Мічуріна в с. Капустяни Гайсинського району Вінницької області повз приміщення храму «Великомученика Демитрія Солунського», у якому на той час перебували люди, вирішив вчинити крадіжку особистих речей прихожан храму.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, 19.04.2025 близько 10:00 год. ОСОБА_5 , зайшов у коридор приміщення храму, де на той час були відсутні сторонні особи та реалізовуючи свої злочинні дії, передбачаючи суспільну небезпеку своїх дій, в період дії правового режиму воєнного стану, впевнившись що його ніхто не бачить, на столі праворуч від входу виявив та викрав жіночий рюкзак чорного кольору у якому знаходились мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03 Core» модель «SM-A032F/DS», вартістю 2000 гривень, грошові кошти в сумі 1000 грн, пара сережок-підвісок золотих з клеймом проби золота, пара сережок з кульками золотих з клеймом проби золота, підвіска золота у вигляді «кішки» з клеймом проби золота, підвіска - іконка Божа Матір золота з клеймом проби золота, загальною вагою 6,27 г, загальною вартістю 27464 грн 48 коп., а також підвіска - іконка Божої Матері срібна з клеймом проби срібла, підвіска - іконка Божої Матері срібна з клеймом проби срібла з паперовою биркою, ланцюжок шийний срібний з клеймом проби срібла, загальною вагою 8,28 г, загальною вартістю 352 грн 48 коп. та гаманець-портмоне чорного кольору, вартістю 100 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив крадіжку особистих речей, що належать ОСОБА_7 на загальну суму 30816 грн 96 коп.

Після цього, ОСОБА_8 втік з місця вчинення злочину та заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 30816 грн 96 коп.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

20.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий стверджує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 19.04.2025 (храму «Великомученика Демитрія Солунського» за адресою: Вінницька область Гайсинський район, с. Капустяни, вул. Мічуріна, 2); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.04.2025. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_5 вилучено викрадені речі; висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 (виявлено вміст алкоголю 1,89 проміле); протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які безпосередньо вказали на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину; протоколами впізнання ОСОБА_5 , відповідно до яких свідки прямо вказали на громадянина ОСОБА_5 як особу яка вчинила крадіжку; доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення ОСОБА_5 підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

- незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того ОСОБА_5 не працює, не має постійного джерела доходів.

На думку органу досудового розслідування, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчинення кримінального правопорушення, а тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, обґрунтовуючи його належними доказами, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_5 та встановлено наявність ризиків передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що більш м`який запобіжний захід застосовувати відносно ОСОБА_5 недоцільно.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Повідомив, що вину у вчиненому визнає у повномому обсязі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 зазначила, що з урахуванням думки її підзахисного, вона не заперечує проти задоволення клопотання слідчого. Просила, як альтернативу визначити підозрюваному розмір застави.

Вислухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши письмові докази слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В клопотанні зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду, чи іншим шляхом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 19.04.2025 (храму «Великомученика Демитрія Солунського» за адресою: Вінницька область Гайсинський район, с. Капустяни, вул. Мічуріна, 2); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.04.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.04.2025. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_5 вилучено викрадені речі; висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 (виявлено вміст алкоголю 1,89 проміле); протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які безпосередньо вказали на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину; протоколами впізнання ОСОБА_5 , відповідно до яких свідки прямо вказали на ОСОБА_5 як особу яка вчинила крадіжку; доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення ОСОБА_5 підрозділу військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З наданих матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя має достатні підстави вважати, що громадянин ОСОБА_5 причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду), полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, підозрюваний може перебуваючи на волі перховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також є обґрунтованим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України (незаконно впливати на потерпілу, свідків чи інших учасників досудового розслідування), який полягає в тому, що згідно зі ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливим та необгрунтованим доводи слідчого про наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Будь-яких доказів на обгрунтування вказаного ризику слідчому судді надано не було.

Відповідно до норм чинного законодавства право на свободу та особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст.29 Конституції України та ст. 5 пункту 1 підпункту «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність у нього усталених, здорових соціальних зв`язків, підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, які свідчать про те, що зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 може бути спроба переховування від органів досудового розслідування, та суду, впливу на потерпілу, свідків чи інших учасників кримінального провадження, що відповідно до п. 1, та 3 ч.1 ст. 177 КПК України є наявними ризиками.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність у даному випадку виключних обставин, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, які дають підстави не визначати розмір застави, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначає розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, шкоду завдану потерпілій, майновий і сімейний стан підозрюваного ОСОБА_5 та встановлені вище ризики.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов переконання, що підозрюваному ОСОБА_5 варто визначити розмір застави у межах передбаченого законом за підозрою у вчиненні тяжкого злочину, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Водночас слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали справи, враховуючи думку слідчого та прокурора, які вважають необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, думку підозрюваного та його захисника, які не заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та є всі підстави для його задоволення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 червня 2025 року включно.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити слідчому та підозрюваному, направити прокурору та захиснику, а також скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

Одночасно визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового розслідування та суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Визначити термін дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» шістдесят днів - до 17 червня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 годині 45 хвилин 22 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1