Єдиний унікальний номер 317/3674/21
Номер провадження 1-кп/317/175/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 15.08.2021 відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 з червня 2024 року знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000385 від 15.08.2021 відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб. Прокурор вважає, що, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти заявленим ризикам - необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та заявили клопотання в якому вказано: що ОСОБА_4 вже довгий час та на думку обвинуваченого безпідставно тримається під вартою. Прокурором не надаються докази обвинувачення ОСОБА_4 , ігноруються вимоги КПК.

ОСОБА_4 особисто вважає, що достатньо для нього застосування особистого зобов`язання, як запобіжного заходу.

Адвокатом заявлено усне клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. На обґрунтування надано заяву ОСОБА_6 , 1960 року народження, яка зобов`язується забезпечити перебування ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , та утримувати ОСОБА_4 в період запобіжного заходу за власний кошт.

Прокурор щодо задоволення заявленого клопотання заперечував.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_6 не є власником вказаного домоволодіння, хоча має право розпорядження, але згоди власника не надано, а також не відомо, чи надавали таку згоду особи, що мають право користування зазначеним житлом. Суд вважає, що це є важливим питанням, оскільки с. Таврійське знаходиться на час розгляду клопотання та провадження в зоні активних можливих бойових дій та питання щодо пересування мирного населення по зазначеній території є проблематичним, а контролювання виконання умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з боку працівників поліції взагалі є неможливим, а тому існує ризик того, що особа зникне, або буде переховуватися від суду та правоохоронних органів, оскільки звинувачується у тяжкому злочині проти життя.

Окрім того, не доведено, яким чином жінка пенсійного віку зможе утримувати чоловіка, який не є навіть її родичем та членом родини.

Вислухавши думку всіх учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання прокурора та ОСОБА_4 , суд встановив наступне:

При вирішенні питання доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь відповідальності за нього, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, а також те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, за адресою його реєстрації відсутнє житло, підтвердження можливості його проживання та перебування (утримання) за іншою адресою не надано.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії застосованого раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам продовження вчинення злочинів, переховування від суду, що дає підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 звинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 скоєно відносно матері потерпілого, за адресою якої він був зареєстрований.

Суд вважає, що для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, п.п. 1, 5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до шістдесяти днів.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження, необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки ніякий з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 331, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 17.03.2025 включно.

Заставу не обирати.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1