ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1208/25 Справа № 215/2554/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не зареєстрованого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року про задоволення клопотання Державної установи Синельниківська виправна колонія (№ 94) про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання відповідно до ч.2 ст.74 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

встановила

:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ДУ Синельниківська виправна колонія (№ 94) про приведення вироку щодо засудженого ОСОБА_7 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Ухвалою місцевого суду подання начальника ДУ Синельниківська виправна колонія (№ 94) задоволено та постановлено звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування наступних покарань:

- призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021, яким він засуджений за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2023, яким він засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.05.2021 яким ОСОБА_7 яким він засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021 яким він засуджений за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 15.04.2020.

Не погодившись з рішенням суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про необґрунтованість ухвали у зв`язку з односторонністю судового процесу.

Вказує, що розгляду клопотання проведено без його участі, хоча заяву про проведеного судового засідання за його відсутності він не подавав.

Крім того вказує, що до вироку Дзержинського районного суду від 13.07.2021 він був засуджений вироком Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу від 11.02.2021 за ч.ч. 1,2,3, ст. 185 КК, ч.4 ст. 70 КК до 5 років 3 місяців позбавлення волі. А Дзержинський районний суд на підставі ч.4 ст. 70 КК, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу від 11.05.2021, остаточно призначив до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

Отже Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області від відбування покарання, призначеного Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу засудженого звільнив, а приєднане покарання у виді одного місяця позбавлення волі не скоротив.

Також апелянт зазначає, що він відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2018 за ч.3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2020 за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені вироки, де шляхом складання було приєднано 3 місяці позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши засудженого, який прохав задовольнити його апеляційну скаргу та зменшити йому строк відбування покарання на 1 місяць; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повністю дотримано зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Мотивуючи своє рішення про задоволення подання начальника установи суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2023, за яким він засуджений за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання за вказаним вироком поглинуто покаранням за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317 КК України та визначено остаточне покарання 5 років 4 місяці позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислюється з 06.02.2023, запобіжний захід по вказаному кримінальному провадженню не обирався. Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання час його перебування під арештом, з дня затримання 15.04.2020 по 06.02.2023 день за день.

Вирок набрав законної сили 23.05.2023.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_7 10.04.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 775,51 грн.

Крім того, вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання, призначене за даним вироком, поглинуто покаранням, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці. Строк покарання обчислюється з моменту затримання, тобто з 15.04.2020.

Вирок набрав законної сили 22.12.2022.

Крім того, вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021 ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.05.2021, остаточно призначено до відбування 5 років 04 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з моменту затримання з 15.04.2020.

Вирок набрав законної сили 04.10.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_7 11.01.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 669,90 грн.

Крім того, вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.05.2021 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком покарання, покарання, призначеним вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021, яким він засуджений за ст. 15 ч. 3, 185 ч.2, 185 ч.2, 358 ч. ч. 1,4, 358 ч. ч. 3,4 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі обчислюється з моменту приведення вироку до виконання. В строк відбуття зараховано період, згідно вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 23.02.2021 - з 15.04.2020 по день приведення цього вироку до виконання.

Вирок набрав законної сили 11.06.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_7 29.08.2019, 07.09.2019, 08.09.2019, 09.09.2019, 17.08.2019, 18.08.2019, 21.08.2019 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 1350,00 грн., 800,00 грн., 800,00 грн., 675,00 грн., 1025,00 грн.,837,20 грн. та 1037,50 грн. відповідно, а також 14.02.2019, 13.02.2019, 03.08.2019, 16.08.2019, 21.08.2019 вчинив кримінальні правопорушення передбачені за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 3472,50 грн., 1957,66 грн., 612,50 грн., 880,00 грн., 1592,00 грн. відповідно.

Крім того, вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021 ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання шляхом поглинання даного менш суворого покарання більш суворим за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01.06.2020 та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється згідно вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 01.06.2020, тобто з 15.04.2020.

Вирок набрав законної сили 30.03.2021.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_7 вчинив наступні кримінальні правопорушення:

- в першій декаді липня 2019 року, у другій декаді липня 2019 року, у другій декаді липня 2019 року, у другій декаді липня 2019 року, у другій декаді липня 2019 року, 23.07.2019 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 8253,82 грн., 2640,05 грн., 1502,20 грн., 879,86 грн.,2406,18 грн., 947,12 грн., 538,05 грн. відповідно;

- 21.05.2019 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем;

- на початку травня 2019 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 286,40 грн.;

- 15.05.2019 повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4

ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа;

- на початку січня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення, вчиненого;

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, місцевим судом було враховано правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, згідно якого Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 року в сумі 1921 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960,50 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2019 році становила 1921 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2020 встановлений на рівні 2102,00 грн. Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2020 році становив 1051,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2020 складали 2102,00 грн.

Таким чином, вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.05.2021, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України в частині діянь за ч.3 ст.185 КК України, вирок Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.70 КК України в частині діянь за ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України не підпадають під дію Закону України № 3886-IX, оскільки сума крадіжки перевищує визначений законодавством мінімум.

Водночас враховуючи, що за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021 в частині засудження за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2023 в частині засудження за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.05.2021, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України, а також вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, вартість викраденого майна не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів станом на час вчинення, тобто караність діянь ОСОБА_7 усунута, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначених покарань на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Крім того судом першої інстанції вірно зазначено, що покарання за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021, за яким засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання - залишається незмінним, оскільки до покарання за цим вироком на підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано раніше призначене покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.05.2021, яке враховано в свою чергу у вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021 за злочини, які не підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

З такими висновки місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах чинного законодавства та узгоджуються з правозастосовної практики ККС ВС.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_7 про допущене судом першої інстанції порушення вимог закону та проведення судового розгляду справи за відсутності засудженого, то на переконання колегії суддів вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.2 ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Є неспроможними і доводи апелянта про необхідність зменшення йому призначеного до відбуття покарання на один місяць позбавлення волі, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2021 за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК, яким ОСОБА_7 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання, призначене за цим вироком поглинуто покаранням, призначеним йому за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2021 та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, яке засудженим ще не відбуто.

З огляду на вищенаведене колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.370

КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4