ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/5610/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/480/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гадяч Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого директором в ТОВ «Об`єднаний спадок», маючого інвалідність ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст.46 КК України. Указав, що діями ОСОБА_8 було завдано не тільки матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , ним було завдано моральної шкоди оточуючим мешканцям та перехожим громадянам, які перебували поруч, робили йому зауваження та намагались припинити його протиправні дії, що вказує на те, що у цьому кримінальному провадженні не було досягнуто примирення з усіма потерпілими у кримінально-правовому розумінні. Вважає, що суд першої інстанції незаконно прийшов до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 може бути закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Стаття 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочинів за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року, за наявності, передбачених у ст. 46 КК України, обставин звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні збитки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає можливим звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, а кримінальне провадження - таким, що підлягає закриттю у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Що стосується доводів апеляційної скарги першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури про те, що діями ОСОБА_8 було завдано не тільки матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , ним було завдано моральної шкоди оточуючим мешканцям та перехожим громадянам, які перебували поруч під час конфлікту, то вони є безпідставними.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим у справі визнаний лише ОСОБА_9 , що прямо зазначено в обвинувальному акті. Відомості про інших потерпілих у кримінальному провадженні відсутні. Особи, яким, за твердженням прокурора, могла бути заподіяна моральна шкода, не були встановлені - зокрема, не вказано жодних анкетних даних, не долучено заяв чи пояснень цих осіб. Посилання прокурора на заподіяння шкоди цим «іншим особам» не підтверджуються жодними конкретними доказами чи документами. Не наведено таких даних і в апе6ляційній скакрзі першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури.

З огляду на викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: