ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3626/25
провадження № 1-кп/753/1386/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

провівши у залі суду у м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 30.01.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

УСТАНОВИВ:

20 лютого 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва із Офісу Генерального прокурора надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором, з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 до початку підготовчого судового засідання засобами «Електронного суду» подані клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 111 КК України на підставі ч. 3 ст. 111 КК України та закриття кримінального провадження; про повернення обвинувального акту з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних. Крім того, захисник подала письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У поданому клопотанні прокурор в обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених п.1, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України посилався на те, що ризики, визначені ухвалою суду від 28.02.2025 про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наразі є дійсними та триваючими. Також, з огляду на тяжкість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення та покарання, яке йому загрожує за вчинення злочину, він може переховуватись від суду.

Крім цього, прокурором наведено обґрунтовування про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання підтримала свої клопотання та заперечення, подані через «Електронний суд», наголосила, що заперечує проти продовження запобіжного заходу у зв`язку із тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, має вагітну дружину, зареєстрований як ФОП, тобто має міцні соціальні зв`язки, займався волонтерською діяльністю, від правоохоронних органів не переховувався, тому просила суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі. Крім того, підтримала свої письмові клопотання, просила їх задовольнити, зокрема просила закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст.111 КК України, а також забезпечити обвинуваченому право на суд присяжних, яке було порушено прокурором внаслідок не роз`яснення такого права під час скерування обвинувального акту до суду, що є наслідком його повернення прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання підтримав думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду виходячи з наступних підстав.

Кримінальне провадження підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до положень статей 291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню цього обвинувального акта до судового розгляду судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох суддів.

З приводу клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності , передбаченої ч. 2 ст. 111 КК України на підставі ч. 3 ст. 111 КК України та закриття кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання.

Для застосування цієї норми потрібно встановити обов`язкову сукупність двох умов:

1) невчинення громадянином України жодних дій на виконання злочинного завдання іноземної держави;

2) добровільна заява органам державної влади про свій зв`язок з іноземною державою.

Відсутність хоча б однієї з цих умов виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, встановлення вказаних умов потребує дослідження письмових доказів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, яке здійснити у підготовчому судовому засіданні неможливо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд вказаного клопотання повинен здійснюватися під час судового слідства, у зв`язку із чим, клопотання необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження та повернутися до його вирішення під час судового слідства.

З приводу доводів сторони захисту про порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на суд присяжних під час скерування обвинувального акту до суду, що є підставою для повернення обвинувального акту, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Вказана норма є імперативною, а тому, під час скерування обвинувального акту до суду прокурор не повинен був письмово роз`яснювати обвинуваченому ОСОБА_6 про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, відповідно до положень ч. 2 ст.384 КПК України.

Враховуючи імперативні положення ч. 10 ст. 615 КПК України, підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні, а кримінальне провадження повинно розглядатись колегіально судом у складі трьох суддів.

Щодо клопотання прокурора з приводу продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку перебування під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано тим, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28лютого 2025 рокузадоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 28квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Так, вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема підготовчого провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо можливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Під час розгляду цього клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу та продовження строку його дії 28.02.2025, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення, найсуворіше покарання за яке передбачене у виді довічного позбавлення волі (ч. 2 ст. 111 КК України), суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу під час досудового розслідування та на час розгляду цього клопотання не припинив існувати.

Означене покарання в разі визнання ОСОБА_6 винуватим в сукупності з іншими обставинами, може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду.

Також, на думку колегії суддів продовжує існувати і ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже військова агресія проти України продовжується, а обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 пов`язане саме зі сприянням представникам РФ в проведенні підривної діяльності проти України, то вказаний ризик, після скерування обвинувального акту до суду не зменшився, а навпаки збільшує вірогідність його настання внаслідок обізнаності обвинуваченого з усіма наявними матеріалами кримінального провадження.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, або продовження вчиненого кримінального правопорушення, суд оцінює як високий, оскільки, злочин, інкримінований ОСОБА_6 вчинявся на протязі тривалого часу в інтересах російської федерації, і наявність стійких соціальних зв`язків та місця роботи, жодним чином не впливала на мотиви його вчинення, а тому, враховуючи, що військовий стан наразі триває, збройна агресія російської федерації також не припинилась, тому підстави вважати, що вказаний ризик зменшився, у суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, суд, враховуючи кваліфікацію дій обвинуваченого, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також продовження правового режиму воєнного стану, не визначає обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

Керуючись ст.ст.178,179,194,217,314-316,334 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності , передбаченої ч. 2 ст. 111 КК України на підставі ч. 3 ст. 111 КК України та закриття кримінального провадження - долучити до матеріалів кримінального провадження та повернутися до його вирішення під час судового слідства.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 30.01.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України на 28 квітня 2025 року на 13 годину 00 хвилин у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, буд. 7/13.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох суддів.

Судове засідання проводити за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, а саме до 19.06.2025 включно.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2