ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/427/25 Справа № 201/8999/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, якою кримінальне провадження, внесенему до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені 09 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057, стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою скасовано.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

В обгрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із декриміналізацією діянь, вчинених до набрання чинності Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, зокрема у кримінальному провадженні № 0000057 від 09 липня 2024 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кваліфікованого за ч. 4 ст. 185 КК України, та вартістю майна, яким заволоділи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що складає 1550,00 грн., в даному випадку наявні підстави для закриття кримінального провадження відповідно до пункту 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора про закриття провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом закону під втягненням неповнолітнього у протиправну діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь-яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи декількох злочинах.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч.1 ст.304 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав законної сили 09 серпня 2024 року, не усунуто. Вказав, що крадіжка, вчинена ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 на суму 1550 грн., кваліфікується як адміністративне правопорушення, проте в діях ОСОБА_9 наявні ознаки втягнення неповнолітнього ОСОБА_10 у протиправну діяльність.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 поклався на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та законний представник ОСОБА_10 ОСОБА_12 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду провадження, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказаним вимогам оскаржена ухвала не відповідає, оскільки висновок про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд в ухвалі належно не обґрунтував, не навів конкретних і достатніх для цього підстав.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги прокурора в даному випадку є такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, суд своє рішення щодо можливості закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.304 КК України, мотивував тим, що за змістом закону під втягненням неповнолітнього у протиправну діяльність треба розуміти певні дії дорослої особи, вчинені з будь яких мотивів і пов`язані з безпосереднім впливом на неповнолітнього з метою викликати у нього рішучість взяти участь в одному чи кількох злочинах, та зробив висновок, що, враховуючи декриміналізацію діяння, в якому обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.4 ст.185 КК України, можливо закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.304 КК України.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав законної сили 09 серпня 2024 року, викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП, зокрема, дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати є викрадення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч.1 ст.304 КК України, цим Законом не усунуто.

Для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. У 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1 514 грн., відповідно, неоподатковуваний мінімум для кваліфікації правопорушення становить 1514 грн.

Таким чином, викрадення майна на суму до 3028 грн. (1514 грн. x 2) тягне адміністративну відповідальність. Якщо вартість викраденого майна перевищує 3028 грн., настає кримінальна відповідальність.

Отже, враховуючи, що крадіжка, вчинена ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_10 на суму 1550 грн. кваліфікується як адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_9 наявні ознаки втягнення неповнолітнього ОСОБА_10 у протиправну діяльність.

За таких обставин рішення суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не можна визнати законним і обґрунтованим.

Отже, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, апеляційний суд вважає за необхідне, керуючись ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені зокрема п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України, скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, й прийняти законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року, якою кримінальне провадження №0000057 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4