Справа №592/9147/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/412/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/9147/24 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2024, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 зазначає, що не оскаржує вирок в частині мотивів його ухвалення та в частині призначеного покарання, а не погоджується з сумою задоволених позовних вимог та просить її зменшити.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2024 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК та йому призначено покарання: за ч. 1 ст. 357 КК у виді обмеження волі на строк два роки; за ч. 4 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_10 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць. На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2023 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 3407,76 грн, а на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 10 449 грн.

Згідно вироку суду, 15.01.2024 ОСОБА_10 перебував за місцем проживання знайомої ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , яка попросила його купити продукти харчування та для розрахунку у магазині надала належні їй банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Близько 14-ї год. того ж дня у магазині «Амбар» за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 19, ОСОБА_10 купив продукти харчування, які віддав ОСОБА_13 , після чого він привласнив ці банківські картки, з подальшою метою на таємне заволодіння наявними на них грошовими коштами. Унаслідок вчинення умисних дій, які виразилися у привласненні банківських карток АТ КБ «Приватбанк», які емітовані на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 357 КК.

Привласнивши банківські картки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_13 , ОСОБА_10 у період часу з 15.01.2024 до 20.01.2024 зняв готівку та у торгівельних точках міста Суми розраховувався за покупки товарів на загальну суму 10 449 грн. 00 коп., а саме:

15.01.2024 в банкоматі ПУАТ «КБ АКОРДБАНК» по вул. Герасима Кондратьєва, 19 у м. Суми зняв готівку о 16.10 год. у сумі 5 000 грн, о 16.14 год. у сумі 2 000 грн, о 16.20 год. у сумі 1 000 грн, о 16.24 год. у сумі 900 грн;

18.01.2024 в магазині ФОП ОСОБА_14 по АДРЕСА_3 , о 19.06 год. розрахувався банківською карткою на суму 50 грн, о 19.07 год. на суму 23 грн та 50 грн, о 19.09 год. на суму 35 грн;

18.01.2024 о 19.21 год. в банкоматі АТ «Ощадбанк» по вул. Привокзальна, 5, у м. Суми, зняв готівку у сумі 1 000 грн;

18.01.2024 в магазині ФОП «Коломієць» по АДРЕСА_4 о 19.32 год. розрахувався банківською карткою на суму 110 грн, о 19.34 год. на суму 81 грн, о 19.39 год. на суму 23 грн;

19.01.2024 в магазині ФОП « ОСОБА_15 » по вул. Привокзальна, буд. 7-А, у м. Суми об 11.35 год. розрахувався банківською карткою на суму 90 грн, об 11.36 год. на суму 25 грн;

19.01.2024 об 11 год. 39 хв. в магазині «Вояж» по вул. Привокзальна, 7-А, у м. Суми, розрахувався банківською карткою на суму 18 грн.;

20.01.2024 о 14.48 год. в аптеці «Лінда Фарм» по вул. Привокзальна, 31, у м. Суми, розрахувався банківською карткою на суму 44 грн.

Крім того, 07.02.2024 ОСОБА_10 разом із знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_16 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_5 , вживали спиртні напої, після чого близько 23-ї год. ОСОБА_9 та ОСОБА_16 позасинали. Скориставшись їх станом та тим, що поблизу нікого не було і за ним ніхто не спостерігав, ОСОБА_10 , діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 12 С», який належав ОСОБА_9 і знаходився у кімнаті на стільці, чим заподіяв останньому шкоду в сумі 2700 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_8 про необхідність часткового скасування вироку суду у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння за епізодом викрадення мобільного телефону, в іншій частині вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 ч. 4 ст. 185, КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_10 про необґрунтованість рішення суду в частині суми задоволених позовних вимог, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, відповідно ч. 1, 2 ст. 127 КПК, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК).

Вирішуючи питання задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_13 , які були заявлені на суму 15 000 грн, суд першої інстанції ухвалив рішення про їх часткове задоволення на суму 10499 грн, так як ця сума зазначена в обвинувальному акті відносно ОСОБА_10 і таким чином, дійшов обґрунтованого висновку, що ці витрати підлягають стягненню з обвинуваченого саме в такому розмірі, оскільки вони підтверджуються документально. Потерпілим ОСОБА_9 цивільний позов не заявлявся.

Отже, оскаржуваний вирок в цій частині є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2024 становив 3028 грн., що станом на день розгляду кримінального провадження апеляційним судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого (ч. 1, 2 ст. 404 КПК), а апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених глави 31 розділу V КПК.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження (ст. 417 КПК), тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині засудження ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 185 КК за епізодом крадіжки мобільного телефону від 07.02.2024, а кримінальне провадження в частині цього епізоду закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.07.2024 відносно ОСОБА_17 скасувати в частині визнання винуватими за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки від 07.02.2024, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_17 вважати засудженим за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України (епізод за період з 15.01.2024 до 20.01.2024) до призначеного судом першої інстанції покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.12.2023 і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4