Номер провадження: 11-сс/813/21/25
Справа № 946/7114/24 1-кс/946/2157/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 09.09.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття к/п №0000862 від 13.09.2022

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову ст. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 30.04.2024 про закриття к/п №0000862 від 13.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що кримінальне провадження закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, слідчим у відповідності до вимог ст.ст. 84, 91 КПК України та з урахуванням положень ч. 2 ст. 284 КПК України, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, було зібрано, перевірено та надано оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, на підставі чого встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та передчасність з огляду на залишення слідчим суддею поза увагою того, що висновки, викладені у постанові слідчого, є помилковими та безпідставними, натомість, слідчим не були досліджені всі обставини кримінального провадження, не було допитано повного кола осіб, які б могли надати інформацію, яка б сприяла встановленню істини по справі, зокрема:

- слідчим були прийняті до уваги лише показання ОСОБА_10 , натомість, не враховані показання ОСОБА_7 , який пояснював, що його винесло на зустрічну смугу руху саме внаслідок екстреного гальмування, при поганих погодних умовах, через те, що водій ОСОБА_10 не виконав вимогу дії знаку «надання переваги в русі»;

- в постанові слідчий стверджує про допущення водієм ОСОБА_7 порушень п. 12.4 ПДР України, проте з даним твердженням неможливо погодитись з огляду на те, що даний пункт регулює рух у місті, в той час як ДТП сталась поза межами населеного пункту; в постанові слідчий також посилається на перевищення ОСОБА_7 максимальної швидкості, проте даних дорожніх знаків не зафіксовано в матеріалах провадження;

- в матеріалах кримінального провадження багато суперечливих даних, зокрема, зазначено, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 складала 106 км/год, в той час як в автомобілі останнього було встановлене обмеження швидкості руху на рівні 92 км/год, при цьому, слідчому для встановлення істини по справі був наданий тахограф із автомобіля ОСОБА_7 , проте жодної експертизи давного приладу проведено не було;

- в постанові слідчого зауважено на тому, що контакт автомобілів стався саме передньою лівою кутовою частиною з передньою лівою частиною, що не відповідає дійсності, матеріалам провадження та показанням учасників події, натомість, контакт транспортних засобів стався дзеркало в дзеркало, в момент контакту водій ОСОБА_10 максимально вивернув кермо вправо та підставив під удар лівий кут завантаженого напівпричепу, що й призвело до тяжких наслідків та отримання водієм ОСОБА_7 тілесних ушкоджень; схема ДТП не відповідає фотографіям з місця самої ДТП стосовно ширини проїзної частини;

- не зрозуміло, яким чином зазначені в постанові слідчого п.п. 12.5, 12.6 та 12.7 ПДР України стосуються даної пригоди, яка сталась поза межами населеного пункту;

- в основу висновку експерта ОСОБА_11 покладені матеріали кримінального провадження, які повністю складені з пояснень водія ОСОБА_10 , натомість, показання іншого водія до уваги взагалі прийняті не були; експерт не зміг визначити швидкість руху водія ОСОБА_7 , проте в своєму висновку зазначив, що останній повинен був обирати безпечну швидкість для керування.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, скасувати постанову слідчого про закриття к/п №0000862 та матеріали кримінального провадження направити для продовження досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали к/п №0000862, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження надає підстави дійти висновку про те, що вказане судове рішення вимогам процесуального закону відповідає з огляду на наступне.

Пункт 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із засад кримінального провадження, якою повинен керуватись суд під час судового розгляду, є принцип верховенства права, зміст якого закріплений ст. 8 КПК України, яка передбачає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На підставі аналізу змісту скарги представника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , (а.с. 1-4) вбачається, що останній оскаржує постанову ст. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 30.04.2024, якою к/п к/п №0000862 від 13.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі аналізу матеріалів к/п №0000862, досліджених апеляційним судом, вбачається, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, здійснив всі дії, направлені на збір необхідних по справі доказів та здійснив їх належну всебічну, повну й неупереджену оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, відомості до ЄРДР за №0000862 були внесені на підставі повідомлення медсестри до оператора «102» про те, що 12.09.2022 о 21:33 год. на трасі біля смт. Суворове Ізмаїльського р-ну Одеської обл. травмований гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого доставлено до реанімаційного відділення Ізмаїльської лікарні з діагнозом «політравма» (арк. к/п 8).

Проаналізувавши зміст постанови постанови слідчого від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження (арк. к/п 148-149), а також матеріалів самого к/п №0000862 загалом, апеляційний суд доходить висновку про те, що в ході проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження за фактом ДТП за участю транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 слідчим був проведений комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, серед яких, зокрема:

- огляд місця ДТП від 12.09.2022, відповідно до якого встановлено місце зіткнення транспортних засобів, стан дорожнього покриття на місці ДТП, наявність дорожніх знаків, розташування транспортних засобів на місці пригоди; локалізацію пошкоджень транспортних засобів «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 ; сліди на дорожньому покритті, утворені внаслідок ДТП (арк. к/п 9-22);

- складено схему ДТП в якості додатку до протоколу огляду місця ДТП від 12.09.2022, на якій зафіксовано напрямок руху транспортних засобів «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепами; розташування транспортних засобів на дорозі; сліди (подряпини) на проїзній частині; дорожні знаки «перевага зустрічного руху» та «перевага перед зустрічним рухом» (арк. к/п 23);

- складено фото-таблицю в якості додатку до протоколу огляду місця ДТП від 12.09.2022, із фото-фіксацією розташування вищезазначених транспортних засобів на місці ДТП; наявності дорожніх знаків 2.5 «перевага зустрічного руху» та 2.6. «перевага перед зустрічним рухом» на місці події; локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів; розташування слідів подряпин на дорожньому покритті (арк. к/п 24-28);

- відібрано пояснення у водія-учасника ДТП ОСОБА_10 , який пояснив, що 12.09.2022 керував автомобілем «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , їхав з м. Одеси в напрямку м. Ізмаїл, проїжджаючи по а/д М-15 «Одеса-Рені» на ділянці дороги, де діє знак «перевага зустрічного руху», пропустив зустрічний легковий автомобіль, після чого на зустрічній смузі жодного транспорту не було; після того, як проїхав міст, побачив, що на великій швидкості їде вантажний автомобіль, виїжджаючи на його смугу руху, внаслідок чого він почав тримати праву сторону для уникнення лобового зіткнення, проте зустрічний автомобіль почав тримати його сторону, після чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження (арк. к/п 29-30);

- проведено тестування водія ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, відповідно до якого результат тексту склав 0, 000 ‰ (арк. к/п 31);

- отримано ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 16.09.2022 про накладення арешту на транспортні засоби «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 (арк. к/п 36);

- здійснено запит та отримано відповідь КНП «Ізмаїльська міська центральна лікарня» про те, що станом на 15.09.2022 гр. ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології з 12.09.2022 із діагнозом: поєднана краніо-торако-абдомінантно-скелетна травма, ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, тупа травма живота, забій органів черевної порожнини, закритий переломо-вивих голівки лівої стегнової кістки, відкритий багатоуламковий перелом дистальної третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, закритий багатоуламковий перелом шийки та голівки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, відкритий перелом основи 1 плесневої кістки, рвані рани лівої гомілки та стопи, садна правої кисті (арк. к/п 41);

- допитано в якості свідка водія-учасника ДТП ОСОБА_7 , який пояснив, що 12.09.2022 приблизно о 19:50 год. він, керуючи автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював рух зі швидкістю 65 км/год по а/д М-15 «Одеса-Рені» з м. Ізмаїл в напрямку м. Одеси, був темний час доби, дорога не освітлювалась, проїзна частина була мокра та чиста; під`їжджаючи до мосту, він побачив, як вантажний автомобіль рухався в напрямку м. Ізмаїл, тобто йому на зустріч, після чого він почав гальмувати, проте у зв`язку із тим, що проїзна частина була мокрою та вантажу у нього не було, його автомобіль почало заносити, він почав плавно гальмувати, проте зупинити автомобіль не зміг, після чого на повороті вправо перед мостом його знову почало заносити до зустрічної смуги руху, після чого на повороті сталось зіткнення транспортних засобів; він самостійно вибрався з автомобіля, через деякий час прибули лікарі швидкої медичної допомоги та його госпіталізували до лікарні; на момент зіткнення швидкість його автомобіля становила 45 км/год, водій зустрічного автомобіля перед мостом знизив швидкість та почав зупинятись, при цьому, заїжджаючи на праве узбіччя по ходу його руху, після чого виїхав на міст та прискорився, в цей час він, ОСОБА_7 , різко загальмував, автомобіль почало заносити на зустрічну смугу руху; перед зіткненням водій вантажного автомобіля, який рухався йому на зустріч, здійснив маневр на зустрічну смугу для руху (арк. к/п 64-67);

- допитано в якості свідка водія-учасника ДТП ОСОБА_10 , який пояснив, що 12.09.2022 приблизно о 19:50 год. він, керуючи автомобілем «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , здійснював рух по а/д М-15 «Одеса-Рені» з боку м. Одеси в напрямку м. Ізмаїл, в напівпричепі знаходився вантаж кукурудза вагою 25320 кг; був темний час доби, йшов дощ, проїзна частина була мокра та чиста, рух він здійснював з включеним ближнім світлом фар; перед мостом він зупинився до повної зупинки, оскільки на зустріч здійснював рух перед мостом в напрямку м. Одеси автопотяг; перед його автопотягом здійснював рух інший автопотяг та коли він перетнув міст, будь-які транспортні засоби в зустрічному напрямку були відсутні, внаслідок чого він почав перетинати міст, рухався зі швидкістю приблизно 30 км/год; коли він перетнув міст, то побачив, як з боку м. Ізмаїл в зустрічному напрямку здійснював рух автопотяг у складі автомобіля «Renault» з напівпричепом; побачивши, що вказаний автопотяг дуже швидко наближався, він вивернув кермо максимально вправо та почав виїжджати на праве узбіччя по ходу свого руху, в цей момент він побачив, як водій зустрічного автопотягу на заокругленні не впорався із керуванням та виїхав на його смугу для руху, де й сталось зіткнення транспортних засобів; після ДТП він самостійно вийшов із автомобіля та побачив, що водія автомобіля «Renault» затиснуто в кабіні та він не міг вибратись; через деякий час на місце прибули ДСНС, поліція та швидка, які витягли водія з кабіни та госпіталізували до лікарні; коли вони допомагали водію «Renault» вибратись з кабіни, він побачив на електронному спідометрі автомобіля позначку 108 км/год (арк. к/п 114-119);

- отримано висновок судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/116-22/16204-ІТ від 28.10.2022, відповідно до якого рульове керування, ходова частина та гальмова система автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , а також ходова частина та гальмова система напівпричепа «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент виникнення події цієї пригоди знаходились в працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі; лампи правої фари автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , та система освітлення задніх ліхтарів напівпричепа «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходились в працездатному стані (арк. к/п 70-78);

- отримано висновок судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/116-22/19501-ІТ від 17.01.2023, згідно з яким рульове керування, ходова частина та гальмова система автомобіля «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , а також ходова частина та гальмова система напівпричепа «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , на момент виникнення події цієї пригоди, знаходились в працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі; система освітлення задніх ліхтарів напівпричепа «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , знаходились в працездатному стані (арк. к/п 84-93);

- отримано висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/116-22/16205-ІТ від 29.11.2022, відповідно до якого у момент зіткнення автомобіль «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , контактував передньою лівою кутовою частиною з передньою лівою боковою частиною автомобіля «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , та напівпричепа «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 ; місце зіткнення автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , у складі із напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , знаходиться в районі перед початком утворення зони подряпин на проїзній частині, відносно напрямку руху від м. Ізмаїл, на смузі руху в напрямку до м. Одеси, а саме на відстані не далі 3,8…3,9 м від правого краю проїзної частини відносно напрямку руху до м. Одеси (арк. к/п 96-106);

- отримано відповідь на запит від Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській обл. за вих. №04-4422/12 від 20.10.2023 із наданням копії схеми організації дорожнього руху та копії технічного паспорту, де розміщені параметри та конфігурація проїзної частини з км 10+000 км 11+500 автодороги М-15-01 (арк. к/п 121-125);

- отримано висновок автотехнічної експертизи №23-6240 від 06.12.2023 обставин зіткнення автопотяга у складі тягача «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , з автопотягом у складі тягача «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , згідно з яким в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом повинен був діяти відповідно до вимог п. 2.3(б), п. 12.1 ПДР України; в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «DAF», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України; в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом мав технічну можливість запобігти події шляхом виконання вимог п. 2.3 (б), п. 12.1 ПДР України; в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «DAF», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автопоїздом у складі тягача «Renault», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом шляхом одностороннього виконання вимог п. 12.3 ПДР України; наявність технічної можливості у водія автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом запобігти дану подію дозволяє дійти висновку про те, що в умовах даної ДТП його дії не відповідали вимогам п.п. 2.3(б), п. 12.1, п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням даної пригоди; в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «DAF», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автопоїздом у складі тягача «Renault», д.н.з НОМЕР_1 , з напівпричепом, то з технічної точки зору в його діях не відповідностей вимогам ПДР України, які перебували у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, не вбачається (арк. к/п 132-135).

Апеляційний суд, погоджуючись із висновком слідчого судді, наголошує на тому, що слідчим був проведений обсяг слідчих та процесуальних дій, відповідно до вимог ст. 94 КПК України здійснено оцінку доказів з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, внаслідок чого зроблено обґрунтований висновок про те, що внаслідок ДТП водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження внаслідок власних протиправних дій, натомість, інші учасники пригоди тілесних ушкоджень не отримали, що свідчить про відсутність в діях фігурантів кримінального провадження ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вбачається склад адміністративного правопорушення.

Не відповідають дійсності посилання представника ОСОБА_8 на те, що слідчим під час прийняття процесуального рішення було взято до уваги лише пояснення водія-учасника ДТП ОСОБА_12 , натомість, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час досудового розслідування в якості свідків були допитані обидва водія-учасника ДТП, яка мала місце 12.09.2022.

В подальшому, показання зазначених водіїв ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , разом із іншими матеріалами кримінального провадження, використовувались в якості вихідних даних при проведенні судового автотехнічного експертного дослідження №23-6240 від 06.12.2023 обставин зіткнення автопотягів «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 (арк. к/п 132-135).

В цьому контексті, аналізуючи аргументи представника ОСОБА_8 стосовно того, що в основу вищезазначеного висновку експерта покладені матеріали кримінального провадження, повністю складені із пояснень водія ОСОБА_10 , колегія суддів зауважує на очевидній помилковості та безпідставності таких тверджень з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до змісту наявної в матеріалах кримінального провадження постанови слідчого ОСОБА_9 від 15.11.2023 про призначення судової автотехнічної експертизи вбачається, що для проведення експертного дослідження експерту були надані матеріали к/п №0000862, які, окрім пояснень водіїв-учасників ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , містили також інші зібрані органом досудового розслідування письмові докази в даному провадженні, зокрема, протокол огляду місця ДТП від 12.09.2022, висновки судових авто-технічних експертиз, висновок судової транспортно-трасологічної експертизи та інші докази (арк. к/п 126-130).

На підставі аналізу та дослідження наданого органом досудового розслідування комплексу доказів, в тому числі й пояснень водія-учасника ДТП ОСОБА_7 , експерт ОСОБА_11 у своєму вищезгаданому висновку №23-6240 від 06.12.2023 в його дослідницькій частині зазначив, що, з урахуванням того, що в наданих на дослідження матеріалах, зокрема, протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього, відсутні сліди гальмування коліс транспортних засобів «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепами, встановити швидкість їх руху безпосередньо перед ДТП не є можливим.

Не зважаючи на факт того, що експерту не вдалось визначити швидкість руху автомобілів безпосередньо перед ДТП, в своєму висновку, на підставі досліджених матеріалів, останній зауважив на тому, що в умовах дорожньо-транспортної обстановки, що склалась, водієві автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 в процесі руху необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування цим засобом у дорозі та обирати такий швидкісний режим та прийоми керування, що дозволили б йому, при впливі на органи керування транспортного засобу, мати постійну можливість контролювати напрямок та траєкторію руху автомобіля, що регламентовано вимогами п.п. 2.3. (б), 12.1 ПДР України.

Таким чином, експерт дійшов висновку про те, що в умовах даної ДТП водій автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти події ДТП саме виконанням вимог п.п. 2.3. (б), 12.1 ПДР України.

Всупереч твердженням представника ОСОБА_8 , в своєму висновку експерт, описуючи технічну можливість запобігти події ДТП та зауважуючи на тому, що дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 2.3. (б), 12.1 ПДР України, не зазначає про те, що останній повинен був лише обирати безпечну швидкість руху.

Натомість, вимогами п.п. 2.3. (б) та 12.1 ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Жодних посилань на порушення водіями-учасниками ДТП ОСОБА_7 або ОСОБА_10 приписів п.п. 12.5, 12.6 та 12.7 ПДР України, на яких зауважує представник потерпілого в поданій апеляційній скарзі, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить.

Водночас, є слушними твердження представника ОСОБА_8 стосовно того, що в постанові слідчий стверджує про допущення водієм ОСОБА_7 порушень п. 12.4 ПДР України, які регулюють швидкість руху в межах населеного пункту, в той час як ДТП мала місце поза межами населеного пункту, на автодорозі «Одеса-Рені».

Надаючи оцінку зазначеним твердженням, апеляційний суд зауважує на тому, що у вищевказаному висновку автотехнічної експертизи №23-6240 від 06.12.2023 експерт, серед іншого, дійшов висновку про те, що в умовах даної ДТП дії водія автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 2.3(б), п. 12.1, п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України, створювали достатні умови для настання ДТП та з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку із настанням даної пригоди (арк. к/п 135, зворотна сторона).

Разом із тим, звертає на себе увагу певна суперечність між заключною та дослідницькою частинами експертного дослідження, зокрема, в дослідницькій частині висновку експерт, надаючи відповідь на запитання слідчого, наголошує на тому, що в умовах даної ДТП дії водія автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 2.3 (б), п. 12.1 ПДР України (арк. к/п 134, зворотна сторона), в той час як в заключній частині, як вже було зазначено вище, експерт зауважує на невідповідності дій водія ОСОБА_7 вимогам в тому числі й п.п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України.

З урахуванням того факту, що вимоги п.п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України, як на цьому обґрунтовано зауважує представник потерпілого, регулюють швидкість руху транспортних засобів в межах населеного пункту та встановлюють заборону перевищувати максимальну швидкість у разі встановлення відповідних знаків, а також з огляду на те, що весь зміст дослідницької частини висновку експерта №23-6240 від 06.12.2023 не містить жодного посилання на порушення водієм ОСОБА_7 вимог вищевказаних п.п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України, апеляційний суд доходить висновку про те, що експертом помилково були включені зазначені пункти до заключної частини висновку під час відповіді на запитання стосовно встановлення причинного зв`язку дій водіїв з настанням ДТП.

Водночас, вказана вище допущена експертом описка під час зазначення порушення вимог ПДР України, допущених водієм ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, не чинить суттєвого впливу на правильність висновків експерта в частині встановлення того, що саме дії водія автопоїзду у складі тягача «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.

Опосередковано такі висновки експерта підтверджуються також і поясненнями самого водія-учасника ДТП ОСОБА_7 , який не заперечував того факту, що він виїхав за зустрічну смугу руху, по якій рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_10 , у стані бокового заносу, в некерованому стані, зокрема, ОСОБА_7 зауважив на тому, що вантажу в причепі до його автомобіля не було, його автомобіль почало заносити, він почав плавно гальмувати, проте зупинити автомобіль не зміг, після чого на повороті вправо перед мостом його знову почало заносити до зустрічної смуги руху, а потім на повороті сталось зіткнення транспортних засобів.

Що стосується посилань представника ОСОБА_8 на те, що в автомобілі ОСОБА_7 було встановлене обмеження швидкості руху на рівні 92 км/год та слідчому для встановлення істини по справі було надано тахограф із автомобіля ОСОБА_7 , проте жодної експертизи даного приладу проведено не було, суд апеляційної інстанції зауважує на безпідставності та голослівності таких доводів, натомість, ні матеріали к/п №0000862, ні долучені представником до апеляційної скарги матеріали, не містять доказів надання органу досудового розслідування будь-яких приладів для проведення відповідного експертного дослідження, а також доказів встановлення на автомобілі ОСОБА_7 будь-яких обмежень швидкості руху.

В контексті надання оцінки твердженням представника потерпілого стосовно того, що викладені в постанові слідчого висновки стосовно того, що контакт автомобілів стався саме передньою лівою кутовою частиною з передньою лівою частиною не відповідають дійсності, колегія суддів наголошує на тому, що таке твердження обґрунтовується висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/116-22/16205-ІТ від 29.11.2022, на підставі зовнішнього огляду пошкоджених транспортних засобів «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Daf», д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричепом «Schmitz», д.н.з. НОМЕР_4 , а також аналізу матеріалів к/п №0000862, наданих експерту органом досудового розслідування (арк. к/п 96-106).

З урахуванням наявності з даного питання висновку експерта, тобто особи, яка володіє спеціальними знаннями та кваліфікацією у сфері автотехнічних досліджень, колегія суддів не вбачає підстав для недовіри наявному в матеріалах кримінального провадження висновку експерта, натомість, твердження представника ОСОБА_8 про те, що саме дії водія ОСОБА_10 призвели до ДТП є лише особистими припущеннями представника, які не ґрунтуються на жодних доказах, наявних в матеріалах провадження.

Відтак, ст. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 за результатами проведеного досудового розслідування була обґрунтовано винесена оскаржувана постанова від 30.04.2024 про закриття к/п №0000862 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Отже, оскаржуване на теперішній час рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття зазначеного к/п №0000862 від 13.09.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України є законним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської обл. від 09.09.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на постанову ст. слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 30.04.2024 про закриття к/п №0000862 від 13.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4