УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 Справа №607/531/25 Провадження №1-кп/607/830/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (бере участь дистанційно із ДУ «Чортківська УВП (№26»), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

під час підготовчого судового засідання в залі суду у м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2024 за №0000106 щодо:

ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України;

ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України;

ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_11 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України;

ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000106 від 04.03.2024 щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

У судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, мотивуючи його тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вважає клопотання прокурора формальним, оскільки ризики, зазначені стороною обвинувачення у клопотанні, є необґрунтованими та такими, що значно зменшилися, оскільки досудове розслідування завершено, свідків попереджено про кримінальну відповідальність, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не порушував обов`язки, покладені на нього в режимі утримання в слідчому ізоляторі, має постійне місце проживання. Вказує, що ухвалою слідчого судді від 02.12.2024, яка стороною обвинувачення та стороною захисту в апеляційному порядку не оскаржувалася, обвинуваченому ОСОБА_12 було визначено розмір застави, а прокурор звертається із клопотанням, у якому просить не визначати обвинуваченому ОСОБА_12 заставу. Відтак захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки таке подане ним з грубими порушеннями кримінального процесуального закону, та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також у судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, мотивуючи його тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 погодився із думкою захисника ОСОБА_6 та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що обвинувачений ще на початку досудового розслідування виявляв бажання проходити військову службу у Збройних Силах України, а тому, застосувавши до нього цілодобовий домашній арешт, останній матиме змогу пройти медкомісію та цього ж дня буде призваний на військову службу. Водночас якщо суд дійде переконання про визначення застави, обвинувачений не матиме коштів, щоб її внести.

Обвинувачений ОСОБА_16 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , терміном на 60 днів, із визначенням розміру застави, що становить 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 400 грн. У разі сплати розміру застави, просить покласти на ОСОБА_13 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; продовжити термін зберігання в органах ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Вказане клопотання вмотивоване тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

Також через канцелярію суду 06.02.2025 надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 , яке вмотивоване тим, що у провадженні слідчих ТУ ДБР в місті Краматорську перебуває кримінальне провадження №0000787 від 16.03.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (про підозру не повідомлялось), відносно ОСОБА_13 , про що до клопотання долучено копію витягу з ЄРДР. Станом на сьогоднішній день з`явились нові обставини, які, на думку сторони захисту, дають підстави для зміни/скасування запобіжного заходу. А саме, у зв`язку із тим, що обвинувачений ОСОБА_13 має бажання та намір продовжити військову службу за призовом під час мобілізації та беручи до уваги, що він під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, наявні підстави, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, для поновлення його на військовій службі та в подальшому звільнення від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Для повернення/поновлення на військову службу ОСОБА_13 військовою частиною НОМЕР_1 було попередньо вивчено та відібрано кандидата солдата ОСОБА_13 з наступним призначенням його на вакантну посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до Директиви Головнокомандувача ЗСУ Д-3/дск від 11.04.2024 військова частина належить до пріоритетного комплектування. З цією метою командир військової частини НОМЕР_1 - полковник ОСОБА_21 надав Рекомендаційний лист №1480/213/250 від 23.01.2025 на ім`я керівника Тернопільської обласної прокуратури, копія якого долучена до клопотання. Також на ім`я керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надіслано Письмову згоду на продовження військової служби та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, копія якої долучена до клопотання. Під час вивчення та підбору кандидата військовою частиною НОМЕР_1 взято до уваги те, що він нагороджений Головнокомандувачем Збройних Сил України почесним нагрудним знаком « ІНФОРМАЦІЯ_1 », копія якого долучена до клопотання, яким нагороджуються військовослужбовці Збройних Сил України за героїчний вчинок, пов`язаний з ризиком для життя під час участі у бойових діях, що характеризує його як особу, здатну на героїчні вчинки та самовідданість.

Також захисник зазначає про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, адже обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи в лавах Збройних Сил України, не буде мати можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного тиску на свідків чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Виконуючи свій громадянський обов`язок на захисті Батьківщини, ОСОБА_13 своїми вчинками має можливість довести про своє виправлення.

На думку захисника, наявні усі підстави для скасування запобіжного заходу ОСОБА_13 з метою повернення/поновлення його на військову службу у військову частину НОМЕР_1 на посаду розвідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 з метою повернення/поновлення на військову службу за призовом під час мобілізації.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подане нею клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому. Пояснила, що сторона захисту зверталася до Тернопільської обласної прокуратури із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 , однак відповіді не отримала. Захисник зазначила, що обвинувачений раніше не судимий та позитивно характеризується. Узагальнивши вище наведене, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника про зміну/скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 з метою повернення/поновлення на військову службу за призовом під час мобілізації, оскільки захисником не дотримано процедури його подачі та вважає, що воно необґрунтоване належним чином, зокрема обвинувачений вчинив інше кримінальне правопорушення, самовільно залишив військову частину, щодо нього відкрито інше кримінальне провадження, за цим кримінальним провадженням він систематично вчиняв особливо тяжкі злочини, а відтак зміна або скасування запобіжного заходу не здатні забезпечити його повернення на військову службу.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , без визначення розміру застави, терміном на 60 днів, мотивуючи його тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора. Вважає, що ризики, зазначені стороною обвинувачення у клопотанні, необґрунтовані належним чином, зокрема досудове розслідування завершено, а тому обвинувачений не може перешкоджати органу досудового розслідування, в обвинувальному акті прокурором підтверджено, що зібрано достатньо доказів, а тому обвинувачений не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні ґрунтується на припущеннях, а ризик переховуватись від суду не може доводитися лише тяжкістю покарання. Також зазначив, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та батьків. На підставі наведеного, просить змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який згідно з практикою ЄСПЛ прирівнюється до тримання під вартою, або визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які ухвалою Тернопільського міськрйонного суду Тернопільської області від 20.08.2024 покладені на обвинуваченого ОСОБА_14 , терміном на 60 днів, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; продовжити термін зберігання в органах ДМС України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Вказане клопотання аргументоване тим, що метою продовження покладених на ОСОБА_14 обов`язків є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка чи інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора, однак просив вилучити із обов`язків, які прокурор у своєму клопотанні просить покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 , обов`язок з`являтися до слідчого за кожним його викликом та обов`язок повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обвинувачений ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Також у судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які ухвалою Тернопільського міськрйонного суду Тернопільської області від 15.08.2024 покладені на обвинувачену ОСОБА_11 , терміном на 60 днів, а саме: з`являтися до прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; продовжити термін зберігання в органах ДМС України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Вказане клопотання аргументоване тим, що метою продовження покладених на ОСОБА_11 обов`язків є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор подане ним клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки до нього не долучено додатків, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, а відтак воно є формальним. Вважає, що ризики, зазначені стороною обвинувачення у клопотанні, зменшилися, обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, з`являється на виклики.

Обвинувачена ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Крім цього, на запитання суду, прокурор пояснив, що немає потреби у проведенні судового засідання до 14.03.2025 о 13:00 (це дата наступного судового засідання, яку погодив суд із усіма учасниками провадження) для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладені на обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки в такому разі необхідно буде забезпечити участь усіх учасників кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, вивчивши у нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження в тій частині, що стосується порушених питань, приходить до такого:

відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 розділу ІІ цього Кодексу) клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини від 06.04.2000у справі «Лабіта проти Італії»).

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів, зокрема востаннє 23.12.2024 до 00:00 20.02.2025.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд приходить до переконання, що ризики, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доцільність продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 у виді тримання під вартою, та які були раніше встановлені слідчими суддями при вирішенні аналогічного питання, в сукупності із обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, продовжують існувати й надалі, та вони виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, що відповідає характеру суспільного інтересу у цьому разі.

Так, обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено найбільш суворий вид покарання - виключно позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитувалися під час судового провадження, а відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому злочини з корисливих мотивів, у складі організованої групи за попередньою змовою, даних про те, що він працевлаштований та має постійне законне джерело доходів суду не надано.

На підставі наведеного, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, про який просить сторона захисту, не здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_12 процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки, та суду не надано жодних доказів щодо наявності нових обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, а тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Також вирішуючи клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, визначеної обвинуваченому ОСОБА_12 слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на наведену норму Закону, а також керуючись практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, суд вважає, що розмір застави, визначений ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, було встановлено у межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України. Такий розмір застави на даний час є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого.

Відтак зважаючи на встановлені ризики та обставини кримінального провадження, суд вважає про відсутність на даному етапі судового провадження правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зменшення розміру застави, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Водночас на спростування доводів захисника, суд звертає увагу на те, що прокурор згідно з вимогами ст. 200 КПК України має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі із клопотанням про продовження строку тримання під вартою без визначення застави, незважаючи на те, що застава для забезпечення виконання ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, була визначена ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 слід задовольнити.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів, зокрема востаннє 23.12.2024 до 23:59 17.02.2025.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_16 строку тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З моменту постановлення попередньої ухвали слідчого судді щодо аналогічного питання та до моменту вирішення цього клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не змінилася обстановка, що у сукупності не дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, про який просить захисник.

Водночас доводи сторони захисту про бажання обвинуваченого проходити військову службу, суд оцінює критично, оскільки такі нічим не підтверджені та не спростовують висновків суду з приводу обґрунтованості ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні , оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, а відтак свідки та обвинувачені безпосередньо судом не допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що протиправна діяльність обвинуваченого була багатоепізодною, вчинена у складі організованої групи та мала корисливий мотив.

Суд також зазначає, що кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_16 , є особливо тяжкими злочинами та тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відтак відсутні підстави для визначення розміру застави останньому відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту жодними доказами не спростовано, що у цьому кримінальному провадженні з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою.

Також ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів, зокрема востаннє 23.12.2024 до 00:00 20.02.2025.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 був застосований та продовжувався у зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, а також наявністю ризиків, які давали підстави слідчим суддям вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 цього Кодексу.

Суд, вирішуючи заявлене прокурором клопотання, вважає його підставним та обґрунтованим ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, одне з яких (ч. 3 ст. 307 КК України) є особливо тяжким злочином та за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна. Тому обвинувачений, усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, на даний час судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, а тому продовжує існувати ризик незаконного впливу на: свідків шляхом погрози дачі ними неправдивих показань, їх зміни на свою користь або ж відмови від дачі таких, а також на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою введення ними в оману суд.

Водночас продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на багатоепізодність діяльності, що ставиться йому у вину. Суд, відповідно до ст. 178 КПК України, також бере до уваги характеризуючі дані на особу обвинуваченого, зокрема те, що останній нагороджений Головнокомандувачем Збройних Сил України почесним нагрудним знаком «Хрест Хоробрих» від 07.11.2023, однак позитивна характеристика обвинуваченого у сукупності та взаємозв`язку зі встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не сприятиме їх мінімізації, не забезпечить дотримання ним належної процесуальної поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 слід задовольнити.

Водночас суд звертає увагу прокурору, що розмір застави цьому обвинуваченому вже визначено слідчим суддею.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що клопотання захисника про зміну/скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 подане нею з порушенням вимог ст. 616 КПК України. Оскільки з таким клопотанням обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, має право звернутися до прокурора, який ініціює перед судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Натомість у судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 . Відтак суду є очевидним, що прокурор не вбачав підстав для ініціювання перед судом, який розглядає кримінальне провадження, клопотання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено ухвалами слідчих суддів, зокрема востаннє 23.12.2024 до 00:00 17.02.2025.

Суд вважає, що за результатами розгляду клопотання прокурора та оглянутими матеріалами кримінального провадження в частині порушеного питання, встановлено обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 307 КК України, та встановлено, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що стверджується таким.

Ризик того, що ОСОБА_10 може переховуватись від суду підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за одне з яких (ч. 3 ст. 307 КК України) передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_10 до втечі.

Водночас захисник слушно зауважив, що стадія досудового розслідування завершена, а тому недоведеним у клопотанні є ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_10 від органу досудового розслідування.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь обвинуваченого, відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Так само обвинувачений може незаконно впливати на інших обвинувачених з метою дачі ними неправдивих показань.

Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення пояснюється тим, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_10 , вчинялися з метою отримання незаконного прибутку, в складі організованої ним групи, за попередньою змовою, а тому суд вважає ймовірним, що обвинувачений, не будучи офіційно працевлаштованим, в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів з метою особистого збагачення.

Суд також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання та соціальні зв?язки із батьками. Однак суд вважає, що з огляду на наведені вище фактичні дані, ці обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як цілодобовий домашній арешт або визначення застави, як на цьому наполягає захисник, що також не суперечить вимогам п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За встановлених обставин суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним ним у судовому засіданні, а продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у цьому разі відповідатиме його особі, обставинам вчинених кримінальних правопорушень і на цьому етапі судового провадження такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право обвинуваченого на особисту свободу та недоторканість.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 20.08.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави, яку було внесено, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які ухвалами слідчих суддів неодноразово були продовжені, зокрема востаннє 23.12.2024 до 23:59 17.02.2025.

Вирішуючи питання щодо продовження строку дії, покладених на ОСОБА_14 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд оцінює в сукупності та взаємозв`язку встановлені у судовому засіданні обставини, у тому числі тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас суд бере до уваги те, що ані обвинувачений, ані його захисник, не заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_14 спливає, втім судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочатий, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.06.2024 ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 06.08.2024 змінено на тримання під вартою із визначенням розміру застави, яку було внесено, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які ухвалами слідчих суддів неодноразово були продовжені, зокрема востаннє 19.12.2024 до 23:59 15.02.2025.

Суд враховує те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачене покарання виключно у виді позбавленням волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, на даний час продовжують існувати ризики, що були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій, зокрема остання з огляду на санкцію статті обвинувачення може: переховуватись від суду як на території України, так і поза її межами з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати; вчинити інше кримінальне правопорушення з метою незаконного збагачення та з огляду на багатоепізодність кримінальних правопорушень, у яких вона обвинувачується, в складі організованої групи за попередньою змовою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 , оскільки такі є необхідними та достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої у кримінальному провадженні та запобіганню встановленим ризикам.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження дії таких обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_11 , не виправдовує такий ступінь втручання у її права і свободи, стороною захисту не доведено та жодних доказів не надано.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_11 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також суд звертає увагу на те, що прокурором у клопотаннях щодо кожного із обвинувачених зазначено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Однак, на переконання суду, цей ризик стороною обвинувачення не доведено, оскільки стадію досудового розслідування завершено, обвинувальний акт щодо обвинувачених направлено до суду, а відтак зібрано достатньо доказів для обґрунтованості обвинувачення кожного із обвинувачених, про що і вказує прокурор у клопотаннях.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 315, 392, 393 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 без визначення застави, - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 10.04.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_13 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 10.04.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_16 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 10.04.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або зменшення розміру застави - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 10.04.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_14 - задовольнити.

Продовжити до 10.04.2025, строк дії, покладених на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за кожним викликом до прокурора та суду; не відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; продовжити термін зберігання в органах ДМС України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_11 , - задовольнити.

Продовжити до 10.04.2025, строк дії, покладених на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за кожним викликом до прокурора та суду; не відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; продовжити термін зберігання в органах ДМС України паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування із обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині запобіжних заходів - до 10.04.2025 включно.

Копію ухвали надати/надіслати обвинуваченим та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя ОСОБА_1