ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/484/25 Справа № 206/3399/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001396, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очеретине Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, який має середню освіту та перебуває в цивільному шлюбі, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасовано захід забезпечення кримінального провадження, вжитий ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року у виді арешту на: автомобіль марки «ЗАЗ 110307», р.н. НОМЕР_1 , власником якого ОСОБА_10 .

Скасовано захід забезпечення кримінального провадження, вжитий ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року у виді арешту на: автомобіль марки «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_2 , власником якого ОСОБА_11 .

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчиненому за наступних обставин.

24 жовтня 2023 року близько 07 год. 50 хв. водій ОСОБА_12 , керуючи технічно справним автомобілем « ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить їй же на праві власності, рухалася по проспекту Богдана Хмельницького з боку вулиці Бориса Кротова в напрямку вулиці Олександра Гальченка у м.Дніпрі.

20 квітня 2024 року близько 06 год. 45 хв. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_10 , рухався в Самарському районі міста Дніпра по Південному мосту, з боку вулиці Н.Перемоги в напрямку вул. Електричної.

Керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху України, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, виїжджаючи зі спуску Південного мосту і повертаючи ліворуч на вул. Гаванську в напрямку вул. Електричної, таким чином рухаючись при виїзді з перехрещення проїзних частин виїхав на смугу зустрічного руху, де рухався автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , в результаті чого на перехресті з вул. Гаванською зіткнувся з останнім.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гемосинусу основної та гайморових пазух, перелому нижньої щелепи справа та різаної рани підборіддя, відкритого перелому правої стегнової кістки у нижньої третині зі зміщенням уламків та раною в проекції перелому, відкритого перелому лівої стегнової кістки у нижньої третині зі зміщенням уламків та раною в проекції перелому, закритих переломів правої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент заподіяння, згідно п.2.1.3-м «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Пасажиру автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритого багато уламкового перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків та масивного синця на правому плечі (циркулярно) з переходом на плечовий суглоб та далі на праву половину грудної клітини і праву молочну залозу, закритого перелому правої променевої кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки з задовільним стоянням уламків: забійної рани по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, та зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виражається в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху України, порушення якого знаходиться у причинному зв`язку з наслідками що настали, а саме:

п. 10.5 «Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року скасувати в частині призначення покарання з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції, вмотивувавши рішення щодо призначення покарання ОСОБА_7 , при ухваленні вироку на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого з випробуванням не лише від основного, але одночасно і від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, що прямо суперечить вказаним вимогам кримінального законодавства.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання.

Захисник ОСОБА_15 у судове засідання не з"явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, та просив продовжити розгляд справи за відсутності захисника.

Потерпіла ОСОБА_8 поклалася на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_14 у судове засідання не з"явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, апеляційний суд вважає їх достатньо обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою скасування судового рішення.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які піддягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Враховуючи вимоги ст. 77 КК України та роз`яснення, які містяться у абз. 5 п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при звільненні особи з випробуванням від відбування основного покарання, суд відповідно до вимог даної статті може призначити додаткові покарання: штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. При цьому, додаткові покарання піддягають реальному і самостійному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України засуджені особи звільняються з випробуванням лише від відбування певних видів основного покарання, а призначені при цьому додаткові покарання (ст. 77 КК України) підлягають реальному виконанню, про що суд також має зазначити у резолютивній частині вироку.

Враховуючи вищекладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вмотивувавши рішення щодо призначення покарання ОСОБА_7 при ухваленні вироку на підставі ст. 75 КК України, звільнив обвинуваченого з випробуванням, не лише від основного, але одночасно і від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, що прямо суперечить вказаним вимогам кримінального законодавства.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування вироку суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, оскільки в даному конкретному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що цілком узгоджується з нормами діючого кримінального процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, за результатами перегляду кримінального провадження апеляційний суд дійшов висновку, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню обвинуваченого та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання, тому оскаржуваний вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню згідно з ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413, ст. 414 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з ухваленням нового вироку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4