Справа № 750/437/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/54/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

28 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із ДУ Новгород-Сіверська УВП № 31, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білицьке Добропільського району Донецької області, громадянину України, одруженому, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує на те, що його було виключено з військового обліку військовозобов`язаних 15 червня 2022 року на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий облік і ві йськову службу», що підтверджується доказами, які слідчий надав до клопотання. Доказів на підтвердження законності дій щодо його мобілізації орган досудового розслідування на час розгляду клопотання не має.

Наголошує на тому, що він не підлягав мобілізації в період дії воєнного стану, як громадянин, який був виключений з обліку військовозобов`язаних, а тому не мав військового обов`язку. При цьому, виключеним з військового обліку не можуть вручити повістку про виклик до ТЦК та СП, направити на проходження ВЛК, поставити на облік військовозобов`язаних, мобілізувати на військову службу.

Не зважаючи на це, 21 грудня 2023 року його примусово доставили до військової частини НОМЕР_1 без будь-яких законних на те підстав. При цьому, з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №345 про зарахування до списків складу військової частини і призначення на посаду курсанта його не ознайомили та про існування такого йому стало відомо лише 13 січня 2025 року під час розгляду клопотання слідчого.

Звертає увагу на те, що раніше він ніколи не служив, не має навиків військової служби, не проходив ВЛК, за час перебування у військовій частині не приймав військову присягу, йому доручалося лише прибирання території.

Вважає, що ці обставини не були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання, як і не було враховано, що він та його дружина мають пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Його молодша дочка народилася 02 листопада 2023 року, їх родина зареєстрована як внутрішньо переміщені особи, на даний час дружина з дітьми і новонародженою дитиною залишилась одна, без будь-якої допомоги, підтримки та коштів, в той час як він був незаконно мобілізований та позбавлений можливості забезпечувати свою родину та своїх дітей матеріально.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вказали на наявність доказів, які підтверджують факт незаконної мобілізації ОСОБА_6 , відсутність заявлених у клопотанні ризиків його можливої неналежної процесуальної поведінки та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та обставини його вчинення, особу підозрюваного та наявність обґрунтованих ризиків його можливої неналежної процесуальної поведінки, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем і тривалому нез`явленні до військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

За даним фактом П`ятим слідчим відділом (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, 06 березня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

11 січня 2025 року об 11 год., в порядку ст. 207 КПК України, ОСОБА_6 був затриманий та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Вирішення питання щодо законності мобілізації ОСОБА_6 не віднесене до компетенції слідчого судді на етапі вирішення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу. Право сторони захисту на оскарження законності оголошення підозри, її обґрунтованості, вмотивованості врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, дотримання чи порушення порядку його вручення, тощо законодавцем закріплено в пункті 16 ч. 3 ст. 42 та пункті 10 частини 1 статті 303 КК України.

У даному конкретному провадженні слідчим суддею докази оцінюються лише з огляду на те, що вони підтверджують ймовірність того, що підозрюваним можливо вчинене кримінальне правопорушення. Встановлення фактичних обставин для підтвердження цих доказів є наступним етапом досудового розслідування та судового розгляду.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що в рамках проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, отже, обґрунтованим є ризик того, що відчуваючи страх та невідворотність можливого покарання, підозрюваний може змінити місце проживання з метою ухилення від органу досудового слідства, тим більше, що будучи мобілізованим в умовах воєнного стану він самовільно з 01.01.2024 року залишив розташування військової частини та тривалий час був відсутній за місцем несення служби, при тому, що за час своєї відсутності не вживав жодних дій для того щоб оскаржити наказ про його мобілізацію та довести незаконність його призову на військову службу.

Крім того, перебуваючи на волі підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни ними показань на свою користь, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, створити штучні докази чи підбурити осіб, як цивільних, так і з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу або ж без застосування запобіжного заходу підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки не виявив бажання продовжити проходження військової служби.

На думку колегії суддів, з огляду на те, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем, залишив розташування місця несення служби, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, розумів наслідки своїх дій, тому рішення про його звільнення з-під варти буде передчасним, а будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не зможе запобігти встановленим та доведеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені стороною захисту обставини про наявність постійного місця проживання в іншій області, віку підозрюваного, наявності в нього родини, дружини та дітей, не є тими обставинами, які гарантуватимуть дотримання ОСОБА_6 належної процесуальної поведінки та виконання всіх покладених на нього обов`язків.

Саме проходження військової служби, розуміння настання негативних наслідків для Держави та її громадян в разі окупації ворожими військами та усвідомлення нестачі військовослужбовців, мало б спонукати підозрюваного не залишати місце несення служби, а навпаки агітувати осіб чоловічої статі приходити до лав Збройних Сил України та ставати на захист своєї держави. Натомість, підозрюваний свідомо залишив місце несення служби та не виявляє в подальшому бажання повернутися на військову службу, навіть не зважаючи на надану законодавцем можливість звільнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, за умови повернення на військову службу.

Усі наведені стороною захисту обставини були враховані слідчим суддею, але вони не спростовують тих встановлених обставин та даних про особу підозрюваного, які ставлять під сумнів виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду не було встановлено достатніх підстав вважати, що інший запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі буде здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , при тому, що положеннями ч. 8 ст. 176 КПК України, визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

Положення цієї частини статті 176 КПК України є діючими, не визнані неконституційними, а отже, є обов`язковими для суддів всіх інстанцій, що виключає обов`язок слідчого судді вирішувати питання про можливість застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, за умови обґрунтованості пред`явленої підозри та доведеності наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності всі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Підстав для сумнівів у правильності прийнятого рішення, колегія суддів не вбачає, не наведено таких підстав і захисником, тому ухвала слідчого судді зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11