ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/631/25 Справа № 204/8181/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, щодо якої

застосовуються примусові

заходи медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції).

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою відмовлено у задоволенні заяви представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України" про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про зміну застосованих примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 .

Суд своє рішення вмотивовував тим, що у ОСОБА_7 відсутні покращення, які могли б беззаперечно свідчити про досягнення таких змін у психічному стані пацієнта, які б свідчили про усунення суспільної небезпеки останнього та з урахуванням яких можливо б було зробити висновок, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до лікарні із суворим наглядом є недоцільним та він потребує зміни застосованих примусових заходів медичного характеру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою заяву представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про зміну застосованих примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 задовльнити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвалою суду жодним чином не обгрунтовано, не доведено неприйнятність дослідженого в судовому засіданні висновку комісії лікарів -психіатрів, відповідно до якого для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру пацієнт може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Також, зазначає, що враховуючи надані медичні документи, висновок лікарів відносно ОСОБА_7 та позитивної динаміки покращення його психічного стану, є можливим змінити останньому примусові заходи медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Також, прокурор зазначив, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року продовжено ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру із суворим наглядом.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 514 КПК України та ст. 95 КК України передбачено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву.

До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діянь передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» з суворим наглядом з 13.10.2020 року по теперішній час. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, стан медикаментозної ремісії, виражений змішаний тип дефект.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів № 913 від 20.08.2024 року, зазначено, що на тлі медикаментозної терапії та реабілітаційних заходів психічний стан ОСОБА_7 протягом тривалого часу залишається стабільним. Відсутня продуктивна психосимптоматика, маячні ідеї особливого призначення, особливі здібності не пожвавлювались, агресивні та аутоагресивні тенденції не спостерігаються, поведінка упорядкована. Виказує формальний жаль з приводу скоєного. Погоджується з наявністю у себе хронічного психічного захворювання, позитивно налаштований на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра. Відповідно до шкали HCR-20?3. ризик насильства у майбутньому помірний. Враховуючи вищевикладене пацієнт за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. ОСОБА_7 , потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на надання примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Крім того, відповідно до пункту 22 висновку комісії лікарів-психіатрів № 913 від 20.08.2024 року, при огляді комісією лікарів-психіатрів 26.03.2024р., було встановлено, що психічний стан пацієнта з деяким покращенням: афективно-вольові порушення згладились, поведінка стала спокійнішою, агресивних та конфліктних проявів не спостерігалось, галюцинаторна симптоматика не поновлювалась, маячні ідеї особливого призначення, особливих здібностей дезактуалізовані. Формально погоджується із наявністю у себе хронічного психічного захворювання, але не розуміє якими симптомами воно проявляється. Зберігаються прояви дефіцитарної симптоматики у вигляді байдужості до навколишнього, зниження енергетичного потенціалу та вольових спонукань. Мають місце формальні розлади мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, різноплановості, із зісковзуваннями. Відсутнє усвідомлення тяжкості скоєного правопорушення. Викладене свідчить про збереження хворим особливої небезпеки для оточуючих.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року постановлена згідно із нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року про відмову у зміні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4