справа № 462/2093/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2025 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 29 по вул. Вільховій у м. Львові, маючи умисел на носіння холодної зброї, не маючи на це передбаченого законом дозволу, незаконно носив при собі в лівій кишені штанів ніж, виготовлений промисловим способом, який є мисливським ножем загального призначення та відноситься до категорії холодної зброї колюче-ріжучої дії, проте того ж дня був зупинений працівниками поліції, які вказаний ніж у нього виявили та у подальшому вилучили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину, фактичних обставин по справі не заперечив, надавши покази про те, що 23 лютого 2025 року він, перебуваючи у себе в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , взяв ніж мисливській, який належав ще його батькові, поклав ніж у кишеню та пішов гуляти по місту, проте був зупинений працівниками поліції, які вказаний ніж у нього виявили та у подальшому вилучили. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері та в центрі терапії узалежнень /Т-1 а.с. 22,23/, позитивно характеризується по місцю проживання /Т-1 а.с.24/.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевказаних конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем його проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Крім цього, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути документально підтверджені судові витрати на загальну суму 3183 грн. 60 коп. (висновок судової експертизи зброї № СЕ-19/114-25/4720-ХЗ від 27.01.2025 року).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп.

Речовий доказ: ніж, довжиною леза 14,5 см, найбільшою шириною леза 3 см, довжиною руків`я 11,5 см, з маркуванням «MAGNUM», «HANDMADE» та зазначеним номером 991188, в шкіряному чохлі коричневого кольору /Т-1 а.с.15/ знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання копії вироку.

Суддя:

Оригінал вироку.