Справа № 305/213/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/521/23 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянин України, розлучений, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючий, військовозобов?язаний, судимий: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 цього ж Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць, засуджений:

- за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років.

На підставі ст. 70 КК України, частково приєднано ОСОБА_6 покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.08.2019 і остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 07 (сім) років. Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Строк відбуння покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 27.01.2023.

Речовий доказ: ніж кишеньковий з надломленою ручкою червоного кольору, що знаходиться в кімнаті для зберігання речових доказів Рахівського РВ ГУ НП в Закарпатській області знищено.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 19.08.2022 близько 18 год, перебуваючи на автомобільному мості по вул. Миру у смт Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав один удар кишеньковим розкладним ножем у ділянку живота ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням товстого кишківника, гемопериторіуму, які являли собою небезпеку для життя в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

-2-

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним й необґрунтованим, просить перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 на ст. 128 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що тілесне ушкодження потерпілому було спричинено не навмисно, а з необережності.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 також вказує на невірну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України та вважає, що вчинені ним дії підлягали кваліфікації за ст. 128 КК України.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що потерпілий належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї, промову прокурора, яка висловила заперечення щодо апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга обвинуваченого з доповненнями до неї не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку.

-3-

Як вбачається з вироку, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково та пояснив, що після військових дій, разом з подругою приїхали до селища Ясіня Рахівського району Закарпатської області на відпочинок. 19.08.2022 вживши 0,5 літра спиртного та 0,5 л алкогольного пива, біля 18 год йшов через автомобільний міст по вул. Миру в селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області, де випадково зіткнувся плечима з невідомим молодим чоловіком, внаслідок чого між ними виникла сутичка, яка переросла в бійку, під час якої потерпілий став першим завдавати йому удари кулаком по тілу, а тому від отриманих ударів впав на землю. Відшукавши в кишені кишеньковий ніж, взявши його в руку, виставив його вперед, а потерпілий сам наштовхнувся на лезо ножа, після чого вони розбіглися. Вважав, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяв під час захисту, а тому кваліфікація злочину за ч. 1 ст. 121 КК України є невірною, його дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України.

Крім часткового визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на підтвердження його винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду кримінального провадження, дослідив усі наявні докази у ньому та дав їм належну правову оцінку.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 стверджується, що 19.08.2022 зі своїм знайомим гуляв селищем Ясіня. Десь біля 17 год, йдучи вулицею, ненавмисно зіткнувся плечима із незнайомим йому раніше чоловіком, який став лаятися у його адресу нецензурними словами, а тому між ними розпочалася словесна перепалка, яка переросла в бійку. В якийсь момент відчув біль внизу живота та побачив сліди крові, після чого звернувся до лікарів і його транспортували у Рахівську РЛ. Інцидент між ними тривав близько 3-5 хвилин.

Свідок ОСОБА_10 ствердив, що у 2022 році, десь влітку, керуючи власним автомобілем в селищі Ясіня, побачив на мості бійку, про що повідомив патрульних та почав переслідувати обвинуваченого, якого затримав та передав патрульним. Бачив у руках обвинуваченого ніж, який відібрав та поклав у автомобіль.

Показаннями свідка ОСОБА_11 стверджується, що їдучи з товаришем в автомобілі в селищі Ясіня на мості бачили бійку. Обвинувачений ОСОБА_6 став утікати, а потерпілий тримався за бік руками. Бачив, як випав ніж в обвинуваченого, вони підібравши його поставили у пакет та стали очікувати поліцію.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що влітку 2022, йдучи селищем Ясіня, побачив своїх товаришів ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , а їм назустріч йшов невідомий чоловік, які зіштовхнулися плечима. Першим штовхнув у плече ОСОБА_13 з чого почалася сварка і виникла бійка. Чи наносилося ножове поранення кимось, не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_13 стверджується, що влітку 2022 йшов з потерпілим ОСОБА_9 по мосту в селищі Ясіня, де зіштовхнулися плечима з обвинуваченим ОСОБА_6 , розминувшись обвинувачений став виражатися в їх сторону нецензурною лайкою, а коли вони розвернулися, останній мав намір ударити їх, а тому вони стали оборонятися. Обвинувачений витягнувши ніж, ударив ним ОСОБА_9 , попередньо зачепивши ножем його одяг.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що у серпні 2022 року гуляв по центру селища Ясіня з товаришами та бачив, як на мості виникла сварка між потерпілим та обвинуваченим.

-4-

Показаннями свідка ОСОБА_15 встановлено, що вона працюючи на зміні фельдшером, точної дати не пам`ятає, отримала виклик про ножове поранення, який в подальшому було скасовано. До них під`їхав автомобіль, звідки вийшов хлопець з ножовим пораненням живота, пояснивши, що упав на металевий штир, а тому транспортували його у Рахівську РЛ. Рана була з лівої сторони.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні ствердила, що 19.08.2022 з товаришами поїхали у ресторан «Бокораш», де відпочивали, а потім повернулися в смт Ясіня, де гуляли по селищу. Була свідком того, як ОСОБА_6 зчепився з місцевими хлопцями і почула між ними сварку, мала намір розборонити їх, але цього не вийшло, тому вона відійшла. Потім під`їхав автомобіль, який підрізав їм дорогу, а хлопці, які вийшли з нього, стали наносити побої ОСОБА_6 . При цьому, вона не бачила, щоб ОСОБА_9 наносив побої ОСОБА_6 , а бачила як ОСОБА_6 наносив удари потерпілому ОСОБА_9 . Ножа в руках ОСОБА_6 не бачила.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується і письмовими доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви від 19.08.2022, яким встановлено, що від ОСОБА_9 прийнято письмову заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події від 19.08.2022 встановлено, що в процесі даної слідчої дії оглянуто ділянку тротуару в селищі Ясіня по вул. Миру - місце, де було вчинено кримінальне правопорушення, де зафіксовано сліди бурого кольору, схожі на кров людини.

Протоколом огляду місця події від 19.08.2022 встановлено, що в процесі даної слідчої дії оглянуто ділянку дороги в селищі Ясіня по вул. Стебний, де на грунтовому покритті дороги виявлено предмет схожий на ніж, з надломленою частиною від рукоятки ножа червоного кольору.

Висновком експерта № 127 від 22.08.2022 стверджується, що у потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням товстого кишківника, гемопериторіум. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії гострогранного предмета по ударному механізму спричинення, яким могло бути лезо ножа та вкладаються в строк події, що мала місце 19.08.2022.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2022 згідно якого потерпілий ОСОБА_9 упізнав під № 4 ОСОБА_6 , як особу яка нанесла йому ножове поранення.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2022 згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав під № 1 ОСОБА_6 як особу, яка нанесла ножовий удар ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2022, яким встановлено, що свідок ОСОБА_18 впізнав під № 2 ОСОБА_6 як особу, яка нанесла ножовий удар ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2022, яким встановлено що свідок ОСОБА_11 впізнав під № 1 ОСОБА_6 як особу, яка нанесла ножовий удар ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2022, яким встановлено, що свідок ОСОБА_13 впізнав особу під № 3 ОСОБА_6 як особу, яка нанесла ножовий удар ОСОБА_9 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.09.2022, яким встановлено, що на фтотосвітлинах речового доказу - ножа, ОСОБА_9 під № 4 впізнав ніж, яким йому було заподіяно тілесне ушкодження ОСОБА_6

-5-

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому доводи обвинуваченого, викладені у поданій апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими і такі відхиляє.

Установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Доводи обвинуваченого про невірну кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України та наявність підстав для перекваліфікації на ст. 128 КК України, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (стаття 128 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу злочину, передбаченого статтею 121 КК України, за умови, якщо були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

-6-

Розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК України) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути визнані тяжкими, в тому числі й небезпечними для життя в момент заподіяння, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

За обставин, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_6 після словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, взявши кишеньковий ніж, завдав останньому цілеспрямованого удару ножем в живіт, чим спричинив потерпілому проникаюче колото-різане поранення, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Наведені обставини в сукупності з обставинами, що передували кримінальному правопорушенню, використаним знаряддям для завдання тілесних ушкоджень, характером та локалізацією поранення спричиненого потерпілому, свідчить про те, що ОСОБА_6 розумів, що із застосованим знаряддям можливо настання таких наслідків, як поранення потерпілого, від чого його здоров`ю буде спричинена значна шкода. Отже, умисел ОСОБА_6 був спрямований саме на завдання потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження.

Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 121 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками необережного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження.

Оцінивши усі зібрані докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.

Ці вимоги закону судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 належним чином дотримані.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, урахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі й ті, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений, та призначив йому покарання, яке колегія суддів уважає таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд першої інстанції зважив на наявність обставин, які

-7-

пом`якшують покарання ОСОБА_6 (наявність малолітньої дитини, позитивну характеристику) та наявність обставини, яка його обтяжує, - рецидив злочинів.

На підставі вищенаведеного колегія суддів уважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування щодо нього більш м`якого покарання, судом першої інстанції встановлено не було. Не встановила їх також і колегія суддів апеляційного суду при перегляді вироку суду.

Зважаючи на положення ст. 50 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі майже у мінімальному його розмірі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання, суд також врахував і те, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2019 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 71 цього ж Кодексу до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяцьта призначив покарання за правилами, визначеними ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що зазначення судом у резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст. 70 КК України, є нічим іншим як технічною опискою, яка може бути усунута в порядку ч. 1 ст. 379 КПК України, оскільки не тягне за собою зміну змісту вироку суду по суті, не погіршує становище особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Колегія суддів уважає, що вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, тому числі вимогам ст. 65 КК України та його меті.

Судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст. 55, 65, 66 КК України, призначивши покарання в межах санкції статті, за якою його засуджено, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено, а тому колегія суддів апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 з доповненнями до неї залишає без задоволення, а вирок суду без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_19 з доповненнями до неї залишити без задоволення, а вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2023 щодо нього,- без змін.

На ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді