У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарка Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.4 ст.187 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 травня 2025 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

захисник: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції )

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.05.2025 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не було доведено.

Також захисник стверджує, що зважаючи на відомості про особу підозрюваного, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, вину у скоєному визнає, щиро кається, допомагає слідству.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 01 березня 2024 року ОСОБА_6 , з метою вчинення розбійного нападу вступив в злочинну змову зі своїм батьком ОСОБА_8 .. Достовірно знаючи, що за адресою АДРЕСА_2 проживає місцевий житель ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким проживає донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Достовірно знаючи, що ОСОБА_10 повернулась 19 лютого 2025 року із заробітків із-за кордону, вважаючи, що у неї за місцем проживання може зберігатись значна сума грошових коштів та інше цінне майно, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , вирішили вчинити напад на вищевказану родину та незаконно заволодіти їх грошовими коштами та майном. З цією метою, 01 березня 2024 року близько 20:30 год. ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_8 , прибули до домоволодіння родини ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 ретельно підготувалися до здійснення нападу, а саме: вжили заходи для неможливості їх впізнання одягнули на обличчя медичні маски, а також з собою взяли знаряддя вчинення злочину будівельну клейку стрічку сірого кольору для зв`язування потерпілих. Користуючись тим, що поряд місця проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розташовані нежилі домоволодіння, тим самим не має найближчих сусідів, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , залишаючись непоміченими для оточуючих, без перешкод проникли на територію домоволодіння ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проникли до житлового будинку, де з метою подолання опору потерпілих застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, зв`язали ОСОБА_10 завчасно підготовленим будівельною клейкою стрічкою сірого кольору. Сприймаючи протиправні дії та фізичне насильство з боку нападників як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинили чинити опір нападникам. Відкрито заволодівши грошовими коштами в сумі 7500 злотих (в еквіваленті на національну валюту 78981,75 грн), 140 євро (в еквіваленті на національну валюту 6089,19 грн), 6000 грн, а також мобільний телефон марки "Xiaomi" в чехлі фіолетового кольору із SIM-карткою мобільного оператора "Lifecell" № НОМЕР_1 , паспортом громадянина України та паспортом для виїзду за кордон, картки платника податків на ім`я ОСОБА_10 , банківською карткою банку "ПУМБ" на ім`я ОСОБА_9 банківською карткою банку "ПУМБ" на ім`я ОСОБА_10 та, жіночим одягом, валізою чорного кольору з колесами, валізою сірого кольору з колесами, ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , зникли з місця події, при цьому залишивши потерпілу зв`язаною, тим самим маючи намір завадити виклику допомоги та викриття їх злочинних дій. Вказаними діями ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , спричинили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 91070,94 грн, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

06 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ ВП №3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Зауважено, що 06 березня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1, 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності таких ризиків, як ризик знищити, сховати, або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 може бути відомо про місцезнаходження речових доказів та ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків вчинення злочину, оскільки вони прямо вказують на ОСОБА_6 як на особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, підозрюваний знайомий з останніми та може здійснювати вплив на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

За такого, не є слушними доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке вчинене в умовах воєнного стану, що підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, а також встановлені ризики, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому не є слушними твердження захисника, що зважаючи на відомості про особу підозрюваного, а саме, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 06.03.2025 року, щодо ОСОБА_6 ,, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: