Єдиний унікальний № 946/5507/20
Провадження № 1-в/946/75/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про звільнення від покарання, у зв`язку з декриміналізацією

16 квітня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області клопотання засудженого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000937, про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк три роки три місяці,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 , представник Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Суть питання, що вирішується

1.Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку з усуненням караності за діяння, за яке він був засуджений судом, а саме за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК, оскільки 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX (далі Закон від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а він засуджений за вчинення крадіжки у меншому розмірі.

Встановлені судом обставини

2.Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні своє клопотання підтримав, просив його задовольнити та звільнити його від призначеного судом покарання, прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання, пославшись, що дійсно діяння, вчинене обвинуваченим, було декриміналізоване. Представник Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до суду не з`явився, звернувся із заявою про проведення судового розгляду без його участі. При цьому в листі зазначив, що ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022, яким його було засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк три роки та три місяці, перебуває у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 27.02.2025 про його тимчасове залишення. Також надано інформацію про рух інших кримінальних проваджень відносно засудженого.

3.Відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 ОСОБА_3 засуджений за вчинення 16.07.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у сховище на загальну суму 634,66 грн, за що йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. У силу ст. 71 КК ОСОБА_3 з невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі на строк два роки одинадцять місяців п`ятнадцять днів за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019, яким він був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК, частково приєднано до покарання, призначеного за цим вироком, три місяці позбавлення волі та остаточно ОСОБА_3 до відбування визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці. При цьому вирішено обчислювати строк покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 з дня його ухвалення, тобто з 25.08.2022.

4.Вказаний вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 набрав законної сили 27.09.2022.

5.Далі, вироком Кілійського районного суду Одеської області від 12.10.2023 ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків ОСОБА_3 частково приєднане невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022, та остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

6.Але ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.01.2025 вказаний вирок Кілійського районного суду Одеської області від 12.10.2023 в частині визнання ОСОБА_3 винуватим за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК змінено, його дії перекваліфіковано на ч. 1 ст. 162 КК, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК його звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК закрите, у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності. Також вказаною ухвалою визначено зазначений вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК до трьох років та трьох місяців позбавлення волі, виконувати самостійно.

7.Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 27.02.2025 ОСОБА_3 тимчасово залишено в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 для розгляду іншого кримінального провадження відносно також ОСОБА_3 .

8.Крім того, з довідки по особовій справі №64-21 також вбачається коли, якими судами і за що ОСОБА_3 раніше засуджувався, та зазначено, що вирок Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019, яким ОСОБА_3 був засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, набрав законної сили 11.03.2021, і ОСОБА_3 був затриманий на підставі цього вироку 04.04.2021.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

9.Суд, розглянув клопотання, дійшов висновку, що його слід задовольнити, та засудженого слід звільнити від призначеного судом покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 з таких підстав.

10.Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024, яким ст. 51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

11.Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024.

12.Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

13.Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2025 році складає 3 028 грн, тоді як у 2020 2 102 грн.

14.За загальним правилом, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

15.Але відповідно до ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

16.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

17.Тому, враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 16.07.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникнення у сховище, на загальну суму 634,66 грн, а новим Законом від 18.07.2024 підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 2 102 грн у 2020 році, то, виходячи з положень ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, засуджений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 в частині його засудження за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк три роки.

18.Але, враховуючи, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 ОСОБА_3 призначене покарання також і за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК, а саме цього вироку від 25.08.2022 та вироку Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019, яким він засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, то цей вирок Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019 підлягає самостійному виконанню.

Керуючись ст. 51 КУпАП, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК, ст. ст. 537, 539, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

2. ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2022 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк три роки три місяці, звільнити від призначеного судом покарання, призначеного йому за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ч. 2 ст. 74 КК, у зв`язку усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

3.Вирок Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, виконувати самостійно.

4.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 , що перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

5.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1