Номер провадження 1-в/754/635/24
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання фахівця Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

про звільнення засудженої від подальшого відбування призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Фахівець Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Подання мотивує тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто, до 1921 грн, якщо крадіжку було скоєно у 2019 році).

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП України є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 191 КК України, 09.07.2019 року, 10.07.2019 року, 13.07.2019 року, 13.07.2019 року, 14.07.2019 року, 19.07.2019 року, 20.07.2019 року, 22.07.2019 року, 23.07.2019 року розмір завданого матеріального збитку за першим епізодом склав 105,98 гривень, за другим епізодом склав 195,90 гривень, за третім епізодом склав 413,29 гривень, за четвертим епізодом склав 50,39 гривень, за п`ятим епізодом склав 313,08 гривень, за шостим епізодом склав 250,41 гривень, за сьомим епізодом склав 272,69 гривень, за восьмим епізодом склав 272,69 гривень, за дев`ятим епізодом склав 105,42 гривень. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону №3886-ХІ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч.2 ст. 51 КУпАП, та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Фахівець Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засуджена в судове засідання не з`явились, про час та день судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання не направляли.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Так, судом встановлено, що згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2020 року, ОСОБА_6 09.07.2019 року, 10.07.2019 року, 13.07.2019 року, 13.07.2019 року, 14.07.2019 року, 19.07.2019 року, 20.07.2019 року, 22.07.2019 року, 23.07.2019 року, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 191 КК України, розмір завданого матеріального збитку за першим епізодом склав 105,98 гривень, за другим епізодом склав 195,90 гривень, за третім епізодом склав 413,29 гривень, за четвертим епізодом склав 50,39 гривень, за п`ятим епізодом склав 313,08 гривень, за шостим епізодом склав 250,41 гривень, за сьомим епізодом склав 272,69 гривень, за восьмим епізодом склав 272,69 гривень, за дев`ятим епізодом склав 105,42 гривень.

Частиною 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року), передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податковою року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривня.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2019 року становить 960,50 гривень.

Із зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній, а не кримінальній відповідальності за крадіжку, вчинену у 2019 році, якщо вартість викраденого майна не перевищує 1921 гривню. Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року (справа №567/507/23, провадження № 51-7110км23) та постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_6 , становила за першим епізодом склав 105,98 гривень, за другим епізодом склав 195,90 гривень, за третім епізодом склав 413,29 гривень, за четвертим епізодом склав 50,39 гривень, за п`ятим епізодом склав 313,08 гривень, за шостим епізодом склав 250,41 гривень, за сьомим епізодом склав 272,69 гривень, за восьмим епізодом склав 272,69 гривень, за дев`ятим епізодом склав 105,42 гривень.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого усунена законом, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за привласнення чужого майна, тому вказані обставини є підставою для звільнення засудженої ОСОБА_6 від призначеного судом покарання за ч.2 ст. 74 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання фахівця Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , - задовольнити.

ОСОБА_6 , засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року за ч.1 ст. 191 КК України, - звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Особову справу повернути до Деснянського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1