В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "23" грудня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002733 від 03.08.2024року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, інваліда 3 групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 04 липня 2024 року Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП систематично, безпричинно вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є чоловіком його покійної сестри, і проживає в одній квартирі та пов`язаний спільним побутом, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого, а саме словесно ображає, погрожує та нецензурно висловлюється на адресу ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_3 викликав у ОСОБА_6 комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, що призводить до погіршення його соціального функціонування та зниженням якості поточного життя.

Так, 25.08.2023 о 13 год. 00 хв., знаходячись з явними ознаками алкогольного сп?яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно чоловіка сестри ОСОБА_6 , а саме: кидався у бійку, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 173-2 КУПАП.

Так, 18.09.2023 постановою Дніпровського районного суду м. Києва, справа 755/12958/23, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді

штрафу.

Крім того, 15.12.2023 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка сестри ОСОБА_6 , а саме: кричав на останнього.

Крім того, 24.01.2024 постановою Дніпровського районного суду м. Києва, справа №755/41/24, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, 01.01.2024 близько 17 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до чоловіка сестри ОСОБА_6 , а саме: ображав, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою.

Крім того, 24.01.2024 постановою Дніпровського районного суду м. Києва, справа № 755/508/24, ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді адміністративного арешту.

Крім того, 13.01.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно чоловіка сестри - конфліктував, кидався у бійку.

Крім того, 09.02.2024 постановою Дніпровського районного суду м. Києва, справ №755/1155/24, ОСОБА_3 визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, 28.07.2024, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем проживання АДРЕСА_1 , почав кричати, принижувати та висловлюватись нецензурною лайкою в бік чоловіка Його покійної сестри ОСОБА_6 , що принижує честь і гідність особи, яка полягала в принизливих словах, залякуванні, погрозах та нездатності потерплого себе захистити від психологічного насильства, в наслідок чого у ОСОБА_6 виник комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров?я та безпеку, що призводить до погіршення його соціального функціонування та зниженням якості поточного життя.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Пояснив, що раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до чоловіка покійної сестри, через те що він його провокує. Розуміє що потрібно жити окремо, але наразі не має можливості орендувати квартиру. Пройшов програму лікування для кривдників, став на шлях виправлення. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності його позиції, також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає, що провина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, умисного систематичного вчинення психологічного насильства відносно потерпілого ОСОБА_6 , що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним корисливого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії кримінального нетяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, що вчинене ОСОБА_7 правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, працює двірникомсм, є інвалідом 3 групи, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на обліку лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1166 від 16.09.2024 на період кримінального правопорушення у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_3 , останній виявляв ознаки психічних розладів у вигляді: «Легкої розумової відсталості» - згідно з МКХ-10: Р70.8 та ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками» (епізодичне зловживання алкоголем) - згідно з МКХ-10: Р10.1 і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 , виявляє ознаки психічних розладів у вигляді: «Легкої розумової відсталості» та за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 , не потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру, в тому числі на теперішній час не потребує проти наркоманічного та протиалкогольного лікування.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнає його винним.

Так з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений 04 липня 2024 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до постановлення вказаного вироку щодо нього.

Таким чином, даний вирок суду необхідно виконувати окремо від вироку Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України від 04 липня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства та страждання потерпілих, суд, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк три місяці, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200(двісті) годин.

Даний вирок та вирок Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України від 04 липня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - виконувати окремо.

Покласти на ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Застосований до ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: