Справа № 344/1013/25
Провадження № 1-кс/344/607/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000170 від 22.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000170 від 22.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, у якому ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , будучи впродовж 2018-2022 рр. залученим до протиправної діяльності, як виконавець злочинних дій організованої групи під керівництвом службових осіб ДП «Кутське лісове господарство» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пов`язаних із проведенням незаконних рубок деревини на територіях природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина» шляхом зловживання службовим становищем, у травні 2022 року (більш точної дати не представилося за можливе встановити), у зв`язку із вступом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на військову службу та неможливістю останніх здійснювати подальше керівництво створеною ними організованою групою, вирішив продовжити займатись протиправною діяльністю.

З цією метою ОСОБА_6 , діючи як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства, будучи працівником правоохоронного органу, з метою продовжити займатись тривалою злочинною діяльністю, направленою на незаконну порубку та реалізацію незаконно зрубаної деревини працівниками державної лісової охорони, маючи навики та досвід участі в діяльності організованої злочинної групи і володіючи відомостями про принципи організації і керівництва такою групою, вирішив створити та очолити нову організовану злочинну групу та залучити до її складу нових учасників.

Крім того, ОСОБА_6 , як працівник державної лісової охорони, працюючи в лісовій галузі упродовж тривалого часу (більше 10 років) був добре обізнаний із принципами ведення лісового господарства, управління ним та організації проведення лісосічних робіт і реалізації зрубаної деревини.

ОСОБА_6 , як виконувач обов`язків відділу лісового господарства користувався беззаперечним авторитетом серед працівників ДП «Кутське ЛГ» у подальшому філія «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України», що дозволило йому без особливих зусиль, навіть не займаючи керівної посади, переконати інших учасників організованої злочинної групи виконувати його волю, як керівника такої групи.

В процесі реалізації злочинного умислу та створення нової організованої злочинної групи, ОСОБА_6 , з метою втілення протиправних схем незаконних рубок деревини, вирішив здійснювати їх шляхом перевищення службових повноважень, тобто явно виходячи за межі наданих йому законом повноважень, користуючись власним беззаперечним авторитетом, шляхом переконання у вигідності злочинної діяльності, не раніше 08.03.2022 та не пізніше 12.05.2022, залучив до складу створеної ним організованої злочинної групи своїх колег інших працівників державної лісової охорони ДП «Кутське лісове господарство» голову комісії з припинення ОСОБА_4 , інженера з лісокористування ОСОБА_8 , а також провідного інженера з маркетингу (в подальшому т.в.о. директора) ОСОБА_7 .

Обравши предметом злочинної діяльності здійснення заготівлі лісопродукції шляхом незаконної виписки та видачі лісорубних квитків на проведення рубок формування та оздоровлення лісів на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», яка не була вилучена у лісо та землекористувача ДП «Кутське ЛГ» та перебувала під його охороною, без рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», без лімітів на використання природних ресурсів на території об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП «Гуцульщина», без спеціальних дозволів управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, ОСОБА_6 , не раніше 08.03.2022 та не пізніше 12.05.2022, більш точного часу встановити не представилося за можливе, розробив і узгодив з своїми спільниками ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спільний злочинний план, метою якого була організація незаконних рубок деревини на території НПП «Гуцульщина», шляхом перевищення службових повноважень, тобто умисного вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень.

Очолювана ОСОБА_6 організована злочинна група характеризувалася наявністю організатора керівника та виконавців, розробленого єдиного плану вчинення злочинів, відомого всім учасникам групи, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, наявністю загальних правил поведінки, підготовкою до вчинення злочинів, функціонувала тривалий період часу, а саме з березня 2022 року по березень 2023 року.

З метою приведення у виконання свого злочинного плану учасники організованої злочинної групи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи власний авторитет, як керівники державного підприємства та працівники відділу лісового господарства, переконали лісничих Космацького, Косівського, Яблунівського, Березівського, Кутського лісництва ДП «Кутське лісове господарство» у доцільності виготовлення матеріалів відведення дерев у рубку на території об`єкту природно-заповідного фонду територія НПП «Гуцульщина» без вилучення, та здійснення рубок дерев на підставі незаконно виданих та виписаних ними лісорубних квитків № 30 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017945, № 40 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017955, № 45 від 10.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017960, № 48 від 28.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017963, № 56 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017971, № 58 від 11.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017973, № 59 від 15.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017974, № 69 від 15.09.2022 серії ІФ ЛРК, № 017984, № 71 від 20.09.2022 серії ІФ ЛРК № 017986, № 73 від 07.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017988, № 75 від 12.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017990, № 87 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018002, № 90 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018005, № 92 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018007, № 93 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018008.

В результаті протиправної діяльності вказаної організованої злочинної групи упродовж травня-грудня 2022 року на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 30 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017945, № 40 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017955, № 45 від 10.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017960, № 48 від 28.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017963, № 56 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017971, № 58 від 11.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017973, № 59 від 15.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017974, № 69 від 15.09.2022 серії ІФ ЛРК, № 017984, № 71 від 20.09.2022 серії ІФ ЛРК № 017986, № 73 від 07.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017988, № 75 від 12.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017990, № 87 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018002, № 90 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018005, № 92 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018007, № 93 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018008 незаконно зрубано 1737 дерев, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 257 933 871, 51 (двісті п`ятдесят сім мільйонів дев`ятсот тридцять три тисячі вісімсот сімдесят одна гривня п`ятдесят одна копійка) грн, що є тяжкими наслідками.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 4 ст. 246 КК України сім років позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученими в результаті проведення обшуків у ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» документами, відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах огляду місцевості, висновку ДЕІ Карпатського округу про розмір спричиненої екологічної шкоди, висновками за результатами проведення судових інженерно-екологічних та почеркознавчої експертизи, офіційними відповідями Міндовкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА та НПП «Гуцульщина», а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні досліджуваних злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи діючий статус ОСОБА_4 як правоохоронця співробітника Державної лісової охорони та відповідно набуті ним зв`язки у колі співробітників правоохоронних органів та органів державної влади, останній має реальну можливість покинути територію України, використовуючи наявні у нього зв`язки на території України та використовуючи свої навички і вміння, у тому числі поза пунктами пропуску.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 є діючим працівником філії «Делятинський ЛГ» ДСГП «Ліси України» та продовжує спілкуватися із особами, причетними до вчинення даного злочину, а також із діючими та колишніми співробітниками ДП «Кутське ЛГ». Таким чином, останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на показання вище вказаних осіб, що у свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду. Наявність даного ризику підтверджується тим, що у рамках кримінальних проваджень № 0000455 від 01.12.2018 та № 0000118 від 14.06.2023, особи, які вчинили досліджувані у даному кримінальному провадженні злочини, добре знайомі з ОСОБА_4 та можуть надавати поради щодо умисного затягування строків ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у вище вказаному кримінальному провадженні, та можуть схилити останнього до перешкоджання досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні саме таким способом, як одним із можливих.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, як встановлено слідством, злочинна діяльність ОСОБА_4 має триваючий характер, а останній легко піддається негативному впливу осіб, налаштованих на вчинення злочинів, у тому числі у лісовій сфері.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечив, просила застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та не обмежувати пересування с.Пістинь Косівського району.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 4 ст. 246 КК України сім років позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимого.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 20 березня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначити заставу 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 65).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 20 березня 2025 року включно обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду ;

2) не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду Косівський р-н, Івано-Франківської області ;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби ;

4) утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1