Справа № 177/385/25
Провадження № 1-кп/177/140/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000017 від 17.01.2025, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх та інших осіб, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має, на військовому обліку не перебуває (зі слів), раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

01.01.2025 приблизно о 17-40, ОСОБА_6 перебувала на своєму робочому місці КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради, за адресою: вул. Вишнева 1А с. Новомайське Криворізького району Дніпропетровської області, де вона працює медичною сестрою. В цей час швидка медична допомога доставила до лікарні хворого ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Виконуючи свої посадові обов`язки, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_3 та почала роз`яснювати, що відносно ОСОБА_3 буде здійснено медичний огляд та санітарне оброблення. Будучи незадоволеним подальшими діями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 почав себе агресивно поводити, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Одразу після цього ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаним місцем, знаходячись в положенні лежачі на спині на візку для транспортування, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , яка в цей час стояла праворуч від ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, схопив правою рукою за ліве передпліччя ОСОБА_6 та сильно стискаючи, почав смикати у різні сторони, в результаті чого зірвав смарт-годинник ОСОБА_6 . Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати в положенні лежачі на спині на візку для транспортування обличчям до обличчя потерпілої, не припиняючи свої протиправні дії, скориставшись моментом, коли ОСОБА_6 , намагаючись звільнити свою руку, подалася вперед та опинившись ближче до ОСОБА_3 , різко відпустив руку ОСОБА_6 та умисно завдав правою рукою, зажатою в кулак один удар в область лівої сторони обличчя потерпілої.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №189 від 10.02.2025, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин голови, синець обличчя, струс головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день), а також у вигляді синців лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017 від 17.01.2025, за попередньої письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 наданої прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , 13.02.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вказаному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, у виді 200 годин громадських робіт.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та призначення йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , проти затвердження угоди не заперечувала, підтвердила факт укладення угоди в її присутності.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка надала прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим по даному кримінальному провадження (а.п. 15), до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності (а.с. 18), не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, згоду на укладення якої надала прокурору.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, що підписана між сторонами добровільно 13.02.2025. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 13.02.2025 про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по даному провадженню відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.02.2025 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000017 від 17.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_3 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1