УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/638/20

Номер провадження 1-в/495/226/2024

22 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_4 , суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 21.01.2022 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Подання мотивоване тим, що у Білгород-Дністровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 03.03.2022 перебуває на обліку громадянин ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вироку суду особа 16.12.2019 року діючи з корисливою метою та прямим умислом, переплигнув через паркан та потрапив на подвір`я будинку. Пересуваючись територією подвір`я проник в середину гаража та таємно викрав майно потерпілого, спричинивши йому майнову шкоду на загальну суму 1010 гривень 50 копійок.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, громадянина ОСОБА_4 було засуджено за:

ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді 4 років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 р. IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах Кримінального кодексу України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2019 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в 2019 році ця сума складала 2102 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 2102 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 2102 грн. на час, до якого відносять вказані вище інкриміновані ОСОБА_4 діяння, кваліфікувалися би за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року. Цим Законом ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, згідно ч.2 ст. 4 Кримінального кодексу України.

В ч. 6 ст. 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 і 3 ст. 5 Кримінального кодексу України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2102 грн. (1051 х 2), а відтак уповноважений орган з питань пробації доходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_4 діянь, оскільки вартість майна, згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 року становить 1010 гривень 50 копійок, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2102 грн.).

Оскільки згідно вказаної вироком суду сума викраденого особою майна становить менше 2102 грн., то вказані дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому уповноважений з питань пробації просить привести вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 у відповідність до Кримінального кодексу України та застосувати положення частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення поданння.

Представник органу пробації подання підтримала, просила задовольнити.

Засуджений клопотання підтримав та просив задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни, крім іншого, до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаним законом визначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 «Дрібне викрадення чужого майна», вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення має не перевищувати двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За таких обставин, в разі викрадення майна на суму більшу, ніж два неоподатковані мінімуми доходів громадян, особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Згідно з вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, 16 грудня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , з корисливою метою та прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переплигнув через паркан та потрапив на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Пересуваючись територією подвір`я, побачив незачинені двері до гаража та проник всередину. Далі, реалізуючи корисний умисел, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: електродриль марки «Stern» ID13D, чорного кольору, вартістю 535 гривень 00 копійок, акумуляторний шуруповерт «Моноліт Харків» ДША 2-18 зеленого кольору, вартістю 370 гривень 75 копійок, а також мотоциклетний шолом червоного кольору, вартістю 104 гривні 75 копійок, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1010 гривень 50 копійок.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Окрім того, 16 грудня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , з корисливою метою та прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переплигнув через паркан та потрапив на подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Пересуваючись територією подвір`я, побачив незачинені двері до гаража та проник всередину.

Далі, реалізуючи корисний умисел, таємно незаконно заволодів транспортним засобом потерпілого ОСОБА_6 , а саме: скутером «Хонда Діо» рама № НОМЕР_1 чорного кольору, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 7519 гривень 36 копійок.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 грудня 2019 року складав 1 051,00 грн. (2 102,00 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.12.2019 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1 051,00 х 2 = 2 102,00 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння (ч. 3 ст. 185 КК України) вчиненого ОСОБА_4 усунена, суд вважає, що подання слід задовольнити.

Разом з тим, ОСОБА_4 також був засуджений за вчинення кримінального правопорушення кримінальна карність якого ніяким законом не усунута, тому він має відбувати покарання за вказаним вироком суду (за ст. 289 ч. 2 КК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 на підставі ст. 74 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбуває покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2022 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1