Березівський районний суд Одеської області
25.03.2025
Справа № 494/234/25
Провадження № 1-кс/494/155/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2025 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,
старшої слідчої відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, Попаснянського району, с. Лоскутівка, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, -
21.03.2025 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася старша слідча відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
На обґрунтування поданого клопотання, старша слідча посилалась на те, що раніше заявлені ризики не зменшились та неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали суду.
Прокурор також пояснив, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що 21.06.2024 року ОСОБА_5 було призвано на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 .
Відтак, з 21.06.2024 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно, вчинив протиправні дії, проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом проходячи військову службу на посаді стрільця помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. ст. ст. 3, 21, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.01.2025 року приблизно о 15:00 годині, більш точного часу вході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, діючи умисно, з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, з мотивів задоволення своєї статевої пристрасті, перебуваючи в будинку по місцю свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом застосування фізичного насильства до малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке виразилось у нанесенні одного удару долонею руки в праву частину обличчя потерпілої, повалив її на ліжко в кімнаті будинку, та утримуючи кисті її рук своїми руками, усвідомлюючи малолітній вік потерпілої та її неможливість чинити опір, подолав її супротив, після чого, використовуючи свій статевий член, здійснив ним неодноразові вагінальні проникнення в тіло ОСОБА_7 , після задоволення своєї статевої пристрасті, відпустив останню.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
29.01.2025 року о 13.00 годині ОСОБА_5 було письмово повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст.152 КК України у повному обсязі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 30.01.2025 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» по 28 березня 2025 року включно.
Відповідно до ст. 294, 295 КПК України, строк досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні 19.03.2025 року продовжено керівником Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону до трьох місяців, тобто до 29.04.2025 року.
Враховуючи те, що строк тримання під вартою спливає 28.03.2025 року, необхідно вирішити питання щодо продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній Установі "Одеський слідчий ізолятор" м. Одеса, так як завершити досудове розслідування у вказаний термін неможливо внаслідок складності кримінального провадження, оскільки на даний час по справі необхідним є проведення та завершення процесуальних дій, що потребує додаткового часу, та які не були проведені/завершені через існування об`єктивних причин.
Зокрема, задля проведення об`єктивного досудового розслідування необхідно зібрати характеризуючий матеріал на підозрюваного ОСОБА_5 ;
- долучити висновки призначених судово-імунологічних експертиз;
- долучити висновки призначених судово-цитологічних експертиз;
- долучити висновок призначеної судово-психологічної експертизи ОСОБА_7 ;
- долучити висновок призначеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 ;
- призначити мистецтвознавчу експертизу, об`єктом якої є відеофайл надісланий підозрюваним ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 ;
- за результатами досудового розслідування та на підставі зібраних доказів вирішити питання про додаткову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 2 ст. 301, ч. 2 ст. 156, КК України.
- виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.
- виконати інші слідчі та процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність.
Також, прокурор посилався на те, що раніше заявлені ризики за п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, у зв`язку з чим є необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі вищевикладеного, прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місцем визначення тримання у Державній Установі "Одеський слідчий ізолятор" м. Одеса, на строк досудового розслідування, тобто до 29.04.2025 року.
Старша слідча відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області у судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що підозру у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, обшук який був проведений у його помешканні з приводу пояснень потерпілої про нібито зберігання гранати не дав ніякого результату, адже нічого не було вилучене, шо підтверджує протиправність звинувачень потерпілої. Заперечує подане клопотання про продовження строку тримання під вартою. Вважає, що до нього не може бути застосований будь-який запобіжний захід. Також додав слідчому судді, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до суду апеляційної інстанції він не оскаржував. Телефонував з слідчого ізолятора до однокласників потерпілої, щоб ті попросили останню сказати всю правду.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила з приводу клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно її підзахисного, наголосила, що підозрюваний ніколи не переховувався від правоохоронних органів чи суду, навіть не зважаючи на погрози зі сторони брата потерпілої, до відділу поліції з`явився сам, всі речові докази по справі є вилученими. А відтак, захисник просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, у випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить також визначити заставу.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення з наступних підстав.
29.01.2025 року о 13.00 годині ОСОБА_5 письмово було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30.01.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування по 28 березня 2025 року включно.
Таким чином, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 28.03.2025 року, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін не можливо внаслідок складності кримінального провадження.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст.152 КК України у повному обсязі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:
- оглядом місця події садиби за адресою: АДРЕСА_2 , за результатом якого вилучено простирадло зі слідами біологічного походження;
- показаннями свідка ОСОБА_8 від 28.01.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 28.01.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_7 від 28.01.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- протоколом огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_7 в якому наявні відомості про обставини вчиненого злочину;
- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_9 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_10 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_11 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_12 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_13 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_14 від 25.02.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_15 від 12.03.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- показаннями свідка ОСОБА_16 від 11.03.2025 року щодо обставин вчинення злочину;
- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
В ході досудового слідства та під час судового засідання прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки у підозрюваного ОСОБА_5 відсутні тісні соціальні зв`язки, а саме не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей; 13.06.2024 року ОСОБА_5 Арбузинським районним судом Миколаївської області умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України для проходження військової служби за контрактом і являючись військовослужбовцем військової частини військової частини НОМЕР_1 знову ухилився від несення військової служби та наразі рахується таким, що самовільно залишив місце несення служби; з урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у кримінальному правопорушенні, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного;
- спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час триває досудове розслідування кримінального провадження і не встановлені всі речові докази, які підтверджують причетність підозрюваного до вчиненого злочину, що дає йому можливість перебуваючи на свободі спотворити їх або знищити;
- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, так як підозрюваному відомі адреса мешкання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 він вже здійснював на них вплив як під час вчинення злочину, так і після його вчинення на свідка ОСОБА_7 , а тому підозрюваний, перебуваючи на свободі, для уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, шляхом залякування, погроз чи вмовляння може вплинути на потерпілого і свідків та їх рідних для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим що ОСОБА_5 є військовослужбовцем за контрактом військової частини військової частини НОМЕР_1 та знаходиться на посаді стрільця помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 спеціалізованої роти, неодноразово вчиняв злочини проти встановленого порядку несення військової служби, позитивних висновків не зробив та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно до положень п.1,2 ч.3 ст.199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є продовження існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, та наявність обставин що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Оцінюючи особу підозрюваного та інкримінований йому злочин, слідчий суддя приходить до переконання в наявності, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України підстав, для застосування щодо нього запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження підозрюваному строку запобіжного заходу суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст.8 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд, ЄСПЛ), яка у відповідності до вимог ч.2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає також за необхідне зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки на думку суду доведено і в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що іншій менш суворий вид запобіжного заходу не зможе забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Кац та інші проти України».
Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177-178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.177-178, 193-194, 196-197, 199, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 29.04.2025 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшу слідчу відділення №1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 25.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1