Єдиний унікальний номер 205/568/25
Номер провадження 1-кс/205/395/25
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, старшого солдата курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до ЄРДР 11.01.2025 -,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до ЄРДР 11.01.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою він спільно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи вище вказаний злочинний умисел, в період часу з серпня 2024 року та не пізніше, ніж до 04 січня 2025 (більш точні дата та час не встановлені), ОСОБА_5 з метою задоволення своєї статевої пристрасті перебуваючи за місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності малолітньої ОСОБА_10 оголювався та показував відео-файли порнографічного змісту, чим розбещував малолітню потерпілу, при цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що малолітня ОСОБА_10 не була здатна розуміти характер і значення дій, які з нею здійснював ОСОБА_5 .

В свою чергу, малолітня ОСОБА_10 на момент вчинення злочинного діяння не розуміла характеру і значення дій сексуального характеру в силу свого малолітнього віку, малого життєвого та сексуального досвіду, інформативності щодо статей, а отже не могла надати усвідомленого опору діям ОСОБА_5 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, розуміючи малолітній вік ОСОБА_10 , нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, статевої недоторканості, в період часу з серпня 2024 року та не пізніше, ніж до 04 січня 2025 (більш точні дата та час не встановлені), перебуваючи за місцем свого мешкання, своїми руками здійснював не однократну фізичну дію, яка виразилась в торканні статевих органів (піхви) малолітньої ОСОБА_10 , яка внаслідок малолітства не могла чинити опір діям більш старшого та фізично сильнішого ОСОБА_5 , перебуваючи таким чином у безпорадному стані.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №СЕ-19/113-25/1373-ПС від 31.03.2025 малолітня потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час проведення психологічного дослідження, не виявляла ознак схильності до надмірного фантазування.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №СЕ-19/113-25/1372-ПС від 26.03.2025 малолітня потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, в обставинах посягання на її статеву недоторканість, не була здатна розуміти характер, і значення вчинених із нею дій, і чинити їм ефективний спротив.

Умисні дії, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у вчинені будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 153 КК України.

Підозра ОСОБА_5 вручена у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, ними є:

- протоколом огляду мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9А», який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.01.2025;

- протоколом огляду мобільного телефону «Xiaomi Redmi 13С», який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.01.2025;

- протоколом допиту законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 від 11.01.2025;

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 за методикою «Зелена кімната» від 13.01.2025;

- висновком психолога за результатами проведення опитування ОСОБА_10 ;

- протоколом додаткового допиту законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 від 17.01.2025;

- протоколом огляду планшету «HUAWEI BG2-U01», який належить ОСОБА_10 від 17.01.2025;

- висновками експертів;

- та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх;

У вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Тим самим, підозрюваний може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а в подальшому судовому розгляду обвинувального акту у судових інстанціях. Окрім того, слідчим зазначено, що існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість вплинути на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, оскільки останній знайомий з потерпілою. Підозрюваний обізнаний про адресу проживання потерпілих, а також те, що вони є його родичами. Тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може шляхом залякування та погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника приходить до наступного висновку.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадження № 0000054, внесеному до ЄРДР 11.01.2025 зафіксовано, що 01.01.2025 до відділу поліції № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у якій просить прийняти міри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вичинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинено щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, а саме відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце у період із серпня 2024 року по грудень 2024 року (ЄО 1198).

17.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_5 обізнаний про адресу проживання потерпілих, а також те, що вони є його родичами, тому в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ним своїх показів в суді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання,вік та стан здоров`я підозрюваного.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 30 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до ЄРДР 11.01.2025 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 16 червня 2025 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90840 гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_5 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1