Справа № 944/285/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/203/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бородянка Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 23 січня 2025 року у кримінальному провадженні про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

Зобов`язано ОСОБА_7 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Вирішено питання з арештом майна, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, 18 березня 2023 року у нічну пору доби, знаходячись в с. Стрільники, Бахмацького району Чернігівської області (точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мережу Інтернет (телеграм-бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «Телеграм») замовив на свої анкетні дані та оплатив для власного споживання без мети збуту, наркотичний засіб - канабіс, вартістю 1500 гривень.

В першій половині січня 2023 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , знаходячись у пункті «Нова пошта» № 1, за адресою: с.Стрільники, вул. Центральна, 21, Бахмацького району Чернігівської області продовжуючи свій злочинний умисел, отримав у вказаному відділенні посилку, в якій знаходився раніше замовлений через телеграм-бот « ІНФОРМАЦІЯ_2 » соціальної мережі «Телеграм» наркотичний засіб канабіс, який в подальшому викурив за допомогою пристрою для куріння.

В подальшому, 07 березня 2023 року приблизно о 12 год 05 хв під час проведення огляду місця події працівниками поліції Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області в ОСОБА_7 було виявлено та вилучено пристрій для куріння, який ОСОБА_7 зберігав у своїй особистій сумці, та в якому на внутрішніх поверхнях міститься нашарування пастоподібної речовина темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів є екстрактом канабісу, масою 1,6929 грам, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який ОСОБА_7 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись із цим вироком, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить вирок Яворівського районного суду Львівської області від 23 січня 2025 року змінити в частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що сторона захисту не погоджується з оскарженим вироком в частині розміру штрафу, який є занадто суворим. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше несудимий, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, що, на думку захисника, дає підстави призначити обвинуваченому мінімальний штраф.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 є учасником бойових дій, згідно з посвідченням НОМЕР_1 від 25 квітня 2024 року. Він отримав поранення та за наслідками проходження військової служби отримав хворобу, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №7721/с. ОСОБА_7 не має реальної можливості оплатити такий великий штраф, однак розуміє наслідки його несплати.

Вказує, що обвинувачений не працює і витрачає значні кошти на лікування.

З огляду на наведене, сторона захисту просить зменшити розмір штрафу на мінімальний в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився.

Його захисник ОСОБА_6 просив розгляд апеляційної скарги проводити у відсутності обвинуваченого; подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 не заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, а також те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, зважаючи на думку захисника, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів судового провадження, розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_7 був проведений у порядку статей 381-382 КПК України, встановлені обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію обвинувачений в суді першої інстанції не оспорював, подана захисником апеляційна скарга стосується міри покарання, призначеної ОСОБА_7 , а тому вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, то такі, на переконання колегії суддів, є слушними.

Так, за змістом статей 409, 414 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції зокрема може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності та особі винного. Пропорційність покарання вищезазначеним складовим є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Положення ст. 65 КК України визначають загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, особи винного та обставин, що впливають на покарання.

Із вироку слідує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання має позитивну характеристику, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Втім, як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали провадження та надав оцінку особі обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , згідно з його заявою від 16 січня 2025 року, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погодився із встановленим досудовим розслідуванням обставинами; просив врахувати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання ним вини.

Кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_7 , майнова шкода не завдана, потерпілих у кримінальному провадженні немає.

При цьому, на переконання колегії суддів, належну оцінку не отримали й відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме те, що останній раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 25 квітня 2024 року є учасником бойових дій, йому встановлено діагноз: остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, ускладнений протрузіями міжхребцевих дисків у спинномозковий канал, що характеризується вираженим вертерброгенним больовим синдромом з тривалим перебігом, значними порушеннями функцій хребта, помірними порушеннями функцій лівої верхньої кінцівки, захворювання пов`язане з проходженням військової служби, що стверджується свідоцтвом про хворобу №7721/с від 13 вересня 2024 року; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі обвинуваченого внаслідок суворості; та призначити, з урахуванням викладених вище обстави, покарання обвинуваченому у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в частині призначення покарання.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 23 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4