ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001394 від 04.10.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Привілля Попаснянського району Луганської області, громадянки України, із вищою освітою, неофіційно працюючої продавцем магазину «Хумана», неодружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 достовірно знаючи про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №62/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року №3891-ІХ, продовжено з 12.08.2024 року строком на 90 діб, а також достовірно знаючи про те, що до КК України внесені зміни згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинила злочин за наступних обставин.

Так, 03.10.2024 року приблизно о 17:26 год. ОСОБА_7 перебувала в магазині «Аврора» за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 85, де на одній з полиць виявила мобільний телефон, який його власниця ОСОБА_8 тимчасово поклала на полицю з товаром, поки вона продовжувала вибирати косметичні засоби, яким ОСОБА_7 вирішила таємно заволодіти.

Діючи з вказано метою з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_7 скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволіклась вибором косметичного засобу та тимчасово не спостерігала за належним їй телефоном, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, а її дії не викликають підозри у інших відвідувачів та персоналу магазину, діючи таємно, умисно взяла вищевказаний мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12 pro max» в корпусі білого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у той час як власник телефону ОСОБА_8 продовжувала перебувати в магазині поряд з полицею, на якій було залишено телефон.

Таємно заволодівши вказаним чужим майном, ОСОБА_7 покинула місце події разом з викраденим телефоном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 20147,40 грн.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнала повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялась, зазначивши, що на даний час вона зробила для себе позитивні висновки та негативно відноситься до події.

Потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, водночас надали до суду заяву про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Суд, враховуючи думку сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілої та її законного представника в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_7 , доказів, що характеризують особу обвинуваченої та документів, що стосуються речових доказів, підтверджують процесуальні витрати і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_7 дала суду показання, що дійсно вона завідомо знаючи, що на території України введено воєнний стан та його ді., 03.10.2024 року йшла з роботи після 17:00 год., зайшла до магазину «Аврора», що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Преображенська. Так, у зазначеному магазині, на полиці біля товару вона побачила мобільний телефон «Iphone» моделі «12 pro max», білого кольору, взяла його та поклала до сумки, після чого пішла додому. В подальшому, до неї приїхала поліція та повна повернули викрадений телефон. Окрім того, ОСОБА_7 зазначила, що телефон вона взяла для того щоб його привласнити, а потім повернути.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила умисний корисливий злочин проти власності, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, хоча неофіційно, проте працює, судимостей не має.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_7 необхідно для її виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, її позитивну поведінку після вчинення злочину, щире каяття, дані про особу винної, яка є внутрішньо переміщеною особою, статус якої набула через військові дії на території Луганської області, те, що вона завила суду, що зробила для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо. Також, суд враховує, що викрадене майно повернуто потерпілій особі та до обвинуваченої не заявлялось будь-яких претензій матеріального характеру. За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_7 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В силу ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_7 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №5081/24 від 07.11.2024 року у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 10.10.2024 року, а саме: «Iphone 12 Рro Мax » в корпусі білого кольору, об`ємом пам`яті 256 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , слід залишити у власника; оптичний CD-R диск, що містить файли із назвою «А01_1200, А04_2500, А05_2500, А11_1200, А13_1200», слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, а саме на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №5081/24 від 07.11.2024 року у сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Речові докази по справі:

- «Iphone 12 Рro Мax » в корпусі білого кольору, об`ємом пам`яті 256 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , - залишити у власника;

- оптичний CD-R диск, що містить файли із назвою «А01_1200, А04_2500, А05_2500, А11_1200, А13_1200», - залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/22522/24

Номер провадження № 1-кп/ 522/866/25

Головуючий суддя ОСОБА_1