Справа № 749/1799/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/338/25
Категорія - 126-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000206 за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс (нині Сновськ), Щорського (нині Корюківського) району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 28.11.2024 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України призначено іспитовий строк 1 рік та покладено ряд обов`язків,

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 у період часу з 06.11.2023 по 01.11.2024, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, з якою спільно проживає в одному будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, та погіршення якості життя останньої, а саме ОСОБА_7 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, побоях та залякуванні, які викликали у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що виразилось у формі втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя потерпілої особи та призвело до втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку.

Поряд із цим, 06.11.2023, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.12.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Також, 28.01.2024, близько 14 год. 15 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.03.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Крім того, 12.03.2024, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 03.04.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Також, 12.03.2024, близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.04.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Також, 14.03.2024, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останньої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 12.04.2024 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Крім того, 28.05.2024, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, в ході якої ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_7 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 24.06.2024 останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та прийнято рішення обмежитись усним зауваженням.

Однак, ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, належних висновків не зробив та 01.11.2024, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою спільного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно та систематично, вчинив стосовно матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, з якою спільно проживають однією сім`єю, домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало у словесних погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, а також наніс один удар рукою по обличчю, в область правого ока, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої параорбітальної ділянки, які, згідно з висновком експерта № 41 від 05.11.2024, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдавши шкоду психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя та призвело до втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в зоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_7 відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

В частині призначення покарання ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Щорського районного суду від 28.11.2024 остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_7 виконувати обов`язки, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за вироком Щорського районного суду від 28.11.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із установленням іспитового строку 1 рік. Враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яке він засуджений новим вироком, вчинене до попереднього вироку, який суд безпідставно, з мотивів не набрання вироком законної сили, не врахував та не призначив остаточного покарання у зв`язку з цим, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Оскільки початковим моментом періоду вчинення злочину, протягом якого суд призначає покарання за сукупністю вироків або злочинів, є саме момент постановлення вироку, а не набрання ним законної сили.

Крім того, вказує, що судом у порушення приписів ч. 4 ст. 67 КК України повторно враховано як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки така врахована як кваліфікуюча обставина, визначена у диспозиції ст. 126-1 КК України.

Також вказує, що положеннями ст. 91-1 КК України визначено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавлення волі або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 неодноразово вчиняв психологічне насильство в сім`ї відносно своєї матері (6 фактів), за що відповідно притягувався до адміністративної відповідальності, тому вважає справедливим та необхідним було б покладення на обвинуваченого обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 76 КК України, а саме виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в ній, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація дій в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних і фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку.

Згідно положень ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік, відсутність даних про перебування його на обліках у лікарів нарколога та психіатра, пом`якшуючі його покарання обставини, якими визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини, які обтяжують його покарання, якими визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку та щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді громадських робіт.

Прокурором у апеляційній скарзі ставиться питання про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність і такі є слушними.

Так, Законом України «2227-VIII від 06.12.2017р. «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьби з цими явищами», який набрав чинності 11.01.2019р., внесено зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів.

Зокрема, Кримінальний кодекс було доповнено ст. 126-1, якою передбачено кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Оскільки поняття «злочин, пов`язаний з домашнім насильством» охоплює не лише склад злочину, передбачений ст. 126-1 КК України, але й інші суспільно-небезпечні діяння, які мають ознаки домашнього насильства, вказаним законом також було внесено зміни й до ч. 1 ст. 67 КК України, яку доповнено п. 6-1 і визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються, зокрема, скоєння злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Суд у вироку визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних і фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. Якщо якась із обставин, наведена у ч. 1 ст. 66, ч. 1 ст. 67 КК України, передбачена в статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд при призначенні покарання не може ще раз урахувати її як пом`якшуючу або обтяжуючу покарання обставину.

Виходячи із викладеного, вирішуючи питання про наявність обставин, які обтяжують покарання, суд безпідставно визнав такою «вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах», тому колегія суддів погоджується з позицією прокурора про необхідність виключення такої обтяжуючої обставини з мотивувальної частини вироку.

Крім того, знаходять своє підтвердження і доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції норм закону про кримінальну відповідальність та незастосування закону, який підлягав застосуванню, зокрема положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше був засуджений вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 28.11.2024 за ч. 4 ст. 185, 75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Оскаржуваним рішенням його визнано винуватим та призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке він вчинив у період часу з 06.11.2023 по 01.11.2024, тобто до ухвалення вироку Щорського районного суду Чернігівської області - 28.11.2024.

Положеннями ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

А відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної Палати ВС від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17, зазначено, що при призначенні покарання за сукупністю (як злочинів так і вироків) за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Тому посилання суду на відсутність підстав для призначення покарання ОСОБА_7 із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України через ненабрання попереднім вироком законної сили, помилкові, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, як слушно зазначає прокурор з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

За таких обставин суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що є підставою для скасування вироку в частині призначення покарання.

Окрім того, суд, визнавши доведеним винуватість ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, що полягає у домашньому насильстві щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, не обґрунтував у вироку не застосування ним вимог ч. 1 ст. 91-1 КК України, відповідно до яких в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд може застосовувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до яких на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки та призначив занадто м`яке покарання у виді громадських робіт.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 , вчинення їх переважно у стані алкогольного сп`яніння, страждання від таких дій потерпілої, яка являється матір`ю обвинуваченого, колегія суддів вважає необхідним застосувати щодо нього обмежувальний захід та направити його для проходження програми «Подолання домашнього насильства», контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу пробації за місцем його проживання.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, відсутність даних про перебування його на обліках у лікарів нарколога та психіатра, формально задовільну характеристику з місця проживання, пом`якшуючі його покарання обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставини, які обтяжують його покарання: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку та вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі, вважаючи його співрозмірним вчиненому, остаточного покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420, 615 ч. 15 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Щорського районного суду від 28.11.2024, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_7 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4