Справа № 484/6954/24
Провадження № 1-кс/484/1145/24
У Х В А Л А

17.12.2024 року слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_2, ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_3, на бездіяльність дізнавача, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У С Т А Н О В И В:

17.12.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника звернулася до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із скаргою на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою.

У скарзі ОСОБА_1 ,, вказала, що 08.11.2024 року звернулась до відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області з повідомленням про злочин, однак, жодних дій щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань працівниками поліції вчинено не було. На думку скаржника зазначені дії працівників відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області суперечать вимогам чинного законодавства.

Ознайомившись з матеріалами скарги та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов висновку, що вона підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена слідчому судді в поряджу ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України скарга, подана в порядку ст.. 303 КПК України повертається, в тому числі, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

У ст. 306 зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Оскільки, ОСОБА_1 подала скаргу на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, який територіально знаходиться за адресою: вул. Шевченко, 200, смт. Арбузинка, Первомайського району, Миколаївської області, дана скарга не підлягає розгляду Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, а тому на підставі ст. 304 її необхідно поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_3, на бездіяльність дізнавача, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: