Справа № 465/7511/23
Провадження №1-в/944/41/25
УХВАЛА

/ про звільнення від покарання /

24.03.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

прокурора Лойка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові подання провідного інспектора Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Рак Наталії про вирішення питання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1 , у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь,

в с т а о в и в :

27 лютого 2025 року провідний інспектор Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Рак Н. звернулася до Яворівського районного суду Львівської області із поданням, згідно положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_1 , приведення вироку Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2023 до вимог Закону та звільнення його від покарання за ч.1 ст.190 КК України..

На обґрунтування подання зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до вказаного закону, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого не перевищує 3028 грн.

За вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2023 року, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 України 14.08.2023 року на суму 1883 грн 33 коп, а з огляду на положення Податкового Кодексу та Закону України № 3886-ІХ, на момент скоєння цього злочину розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становив 2684 грн.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не прибула, однак подала клопотання про розгляд подання у його відсутності, подання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання з підстав, наведених у ньому, просить подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2023 року ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2023 році прожитковий мінімум для працездатної особи склав 2684 грн., а отже сума соціальної становить 1883,33 грн, тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 2 684 грн.

Сума заподіяних збитків, на момент вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення 14.08.2023 року заподіявши матеріальну шкоду на суму 1883,33 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зокрема цим законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №278/1566/21 (постанова від 07.10.2024 року) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Згідно із частиною 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

у х в а л и в:

Подання провідного інспектора Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області Рак Наталії про вирішення питання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_1 , у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого Франківського районного суду м.Львова від 27.09.2023 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн, звільнити від призначеного покарання у зв`язку з усуненням Законом України №3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя І.М.Матвіїв