ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ч.3 ст. 307 КК -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000640 від 24.05.2021 року за апеляційною скаргою прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кременчука, громадянина України, одруженого, який фактично проживає за АДРЕСА_1 , реєстрації місця проживання не має, засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 р. за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років 3 місяців позбавлення волі, який залишений в силі ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.06.2023 року,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

- за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено ОСОБА_7 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 р. і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 4 (чотири) місяця.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 відбуте частково покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 р. - з 18.10.2022 р. по день набуття даним вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженню рахувати з 25.05.2021 р. по 29.06.2021 р. та зарахувати його у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК Україні.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 р. справа №953/9762/21, провадження 1-кс/953/5146/2021.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у розмірі 38 957, 74 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 74 коп. за проведення у справі експертизи.

Застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі«MI10», в корпусі чорного кольору: IMEI НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картками мобільних операторів із номерами: НОМЕР_3 , та НОМЕР_4 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопоршень: передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений, без мети збуту, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежений, у великих розмірах, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежений, в особливо великих розмірах, вчинене повторно.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вирок суду прокурором подана апеляційна скарга з внесеними змінами, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання:

-за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 3(три) роки обмеження волі;

-за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавленні волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

-за ч.3 ст.307 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

В обґрунтуванні зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок мякості.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу з внесеними змінами та просила задовольнити.

Обвинувачений та захисник просили залишити вирок суду без змін як законний та обгрунтований.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України учасниками провадження в апеляційному порядку не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України покарання винній особі має бути призначено у межах установлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. При цьому призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, таким чином при призначенні покарання не можливо призначити за ч.2 ст.307 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, бо перевищує дві третини розміру максимального строку покарання за санкцією статті.

Разом з тим при призначенні покарання за ч.З ст.307 КК України стосовно цього ж обвинуваченого за одних і тих же обстави не застосовано положення ст. 69-1 КК України, що суперечить висновку суду про наявність обставин для застосування обвинуваченому при визначення розміру покарання положень ст. 69-1 КК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановления попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.307 КК України -незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу обіг якого обмежений з метою збуту у великих розмірах; незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу обіг якого обмежений, вчинене повторно; незаконне придбання та зберігання наркотичний засіб обіг якого обмежений в особливо великих розмірах з метою збуту, вчинене повторно - карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, санкція ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України передбачає обов`язкове застосування конфіскації майна.

Отже, суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за ч.4 ст.70 КК Українине в межах санкції ч.ч.2, 3 ст.307 КК України без урахування положень визначених в частині безальтернативної конфіскації майна, що є призначенням покарання без застосування обов`язкового додаткового покарання.

Враховуючи викладене, призначене засудженому ОСОБА_7 покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга прокурора з внесеними змінами підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим вирок суду необхідно змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_9 з внесеними змінами задовольнити частково

Вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим:

- за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді позбавленні волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

-за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2023 остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 4 (місяці) позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4