ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1950/24 Справа № 932/8049/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу представника в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024р., якою скаргу представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024р. скаргу представника в/ч НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто заявнику.

Із рішенням слідчого судді не погодився представник в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та у зв`язку із поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження заявив клопотання про поновлення вказаного строку.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді заявник вказав, що участі у судовому засіданні не приймав, оскаржувану ухвалу слідчого судді на момент подання апеляційної скарги не отримував, клопотання проохав розглянути за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи клопотання представника в/ч НОМЕР_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді встановив, що судовий розгляд відбувався без участі сторін, відповідно до матеріалів справи копія оскаржуваного рішення заявнику не направлялась, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 16.09.2024р. підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі представник в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6

- зазначає, що висновки слідчого судді про порушення строку звернення до слідчого судді із заявою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську є помилковими;

- вважає, що у скарзі до ТУ ДБР розташованому у м. Краматорську навів достатні підстави для внесення відомостей до ЄРДР;

- наголошує, що про прийняте рішення посадовими особами ТУ ДБР розташованому у м. Краматорську стало відомо після спливу значного часу, оскільки відпочатку подання скаргу отримував відповідь, що опрацювання скарги вимагає часу через завантаженість слідчих, та крім того, військова частина перш за все задіяна до безпосереднього виконання своїх прямих обов`язків по захисту Батьківщини, з березня 2024р. перебуває у зоні бойових дій, та іншими питаннями може займатися після виконання основних функції, крім того, військова частина не має у своєму розпорядженні достатньої кількості фахівців для відповідного процесуального реагування;

- прохає скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого у м. Краматорськ Донецької області внести відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України про вчинення солдатом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, апеляційну скаргу прохав розглянути за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Про дату, час та місце судового розгляду представник військової частини повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі зазначив про розгляд апеляційної скарги без участі представника військової частини НОМЕР_1 за наявними в ній матеріалами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що приймаючи рішення про повернення скарги командира в/ч НОМЕР_1 слідчий суддя послався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України строк оскарження дій чи бездіяльності слідчого становить десять днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Слідчим суддею було встановлено, що до ТУ ДБР військова частина звернулась 20.05.2024р., а до слідчого судді за фактом бездіяльності ТУ ДБР представник військової частини подав скаргу слідчому судді 14.09.2024р., при цьому заявив клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності посадових осіб ТУ ДБР.

Слідчий суддя в обґрунтування прийнятого рішення щодо повернення скарги заявнику наголосив на тому, що жодних доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку до скарги не надано.

Як вбачається з матеріалів провадження, 14.05.2024 року № 3807 командиром в/ч НОМЕР_1 поштовим відправленням направлено до ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорськ із матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_7 , яке отримано 20.05.2024р.

У своїй скарзі до слідчого судді представник військової частини прохав поновити строк на оскарження бездіяльності ТУ ДБР, з підстав перебування військової частини у місці бойових дій та відповідно неможливістю своєчасного ведення діловодства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення процесуального строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 30.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Таким чином суд апеляційної інстанції, повертаючи скаргу на бездіяльність, слідчий суддя належним чином не врахував та не оцінив доводи представника військової частини щодо причин пропуску строку на оскарження дій слідчого ТУ ДБР та не врахував, що військова частина НОМЕР_1 з березня 2024р. перебуває в зоні ведення бойових дій в Донецькій області. Не враховано слідчим суддею, що з моменту ініціювання кримінального провадження 20.05.2024р. (дата отримання заяві про внесення відомостей до ЄРДР) представником військової частини вживались відповідні заходи, які можливі в умовах воєнного стану та виконання обов`язків, з метою правового реагування щодо поданої заяви (повідомлення) № 3807 від 14.05.2024р. про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно повернуто апеляційну скаргу військовій частині, оскільки пропущений строк на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР є поважним та підлягає поновленню.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді про повернення скарги командира військової частини у зв`язку з відмовою в поновлені строку на звернення зі скаргою, є необґрунтованим, а прийняте рішення таким, що підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду, оскільки фактично скарга командира військової частини не розглядалась слідчим суддею по суті доводи скарги не досліджувались слідчим суддею, а тому не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 404-407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024р., якою скаргу представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повернуто задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024р., якою скаргу представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорськ Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді