17 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої подано клопотання, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдат, оператор 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
Ухвалою судді від 20.11.2024 призначено підготовче судове засідання для розгляду зазначеного клопотання.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Згідно повідомленої підозри, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №301 від 12.10.2023 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду оператора 2 відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ та він вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан продовжено та діє до цього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ №16 від 15.01.2024 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що вибув у відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин на 12 календарних діб, а саме з 15.01.2024 по 26.01.2024.
У звязку з закінченням відпустки ОСОБА_4 був зобов`язаний 27.01.2024 прибути до місця служби, а саме до місця тимчасової дислокації роти вогневої підтримки 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка, на той час, розташовувалась у Вознесенівському районі, міста Запоріжжя
Однак, будучи обізнаним про цей обов`язок, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився до вказаного місця служби у визначену дату.
Таким чином, у період з 27.01.2024 по 15.10.2024 солдат ОСОБА_4 , обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби до 15.10.2024, тобто моменту до моменту прибуття до Територіального управління ДБР у м. Мелітополі.
У клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до іншої військової частини, а саме до в/ч НОМЕР_1 НГУ. При цьому, командир військової частини НОМЕР_1 НГУ надав письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.
Крім того, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Відтак, наявні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закриття кримінального провадження.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження військової служби обвинуваченим у військові частині НОМЕР_1 НГУ.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, надав пояснення по суті інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначив, що він визнає обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування та розуміє, що закриття кримінального провадження у даному випадку відбувається не з реабілітуючих підстав. Він, після внесення змін до чинного законодавства, добровільно з`явився до слідчого та добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, та бажає у подальшому продовжити виконувати свій військовий обов`язок у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов наступного висновку.
07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».
Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та порядок виконання свого обов`язку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку із викладеним, враховуючи що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.
Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд, -
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 - задовольнити.
Зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 НГУ після набрання ухвали законної сили невідкладно забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .
Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до Військової частини НОМЕР_1 НГУ для продовження проходження військової служби.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1