Дата документу 16.12.2024 Справа № 334/6231/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6231/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/679/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодару Василівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 жовтня 2024 року без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставинах.

30 липня 2024 року приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у якості гостя за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешканням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під приводом послухати музику, попросив у ОСОБА_11 належний останній мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10C» у корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень 00 копійок, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 , яка цінності для потерпілої на становить, після чого ОСОБА_7 маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не реагуючи на зауваження останньої щодо повернення її мобільного телефону, відкрито заволодів вказаним майном, при цьому розпилив сльозогінний газ перцевого балончику у обличчя ОСОБА_11 , та наніс останній два удари кулаком у область правої скроні.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за вказаною адресою розпилив сльозогінний газ перцевого балончику у обличчя потерпілого ОСОБА_10 , чим подавив супротив останнього, відкрито заволодів його чоловічою сумкою чорного кольору, вартістю 1500 гривень 00 копійок, яка належить останньому, у якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківські картки «ПриватБанк»-2 шт., «Укрсіббанк», «Пумббанк» імітовані на ім`я ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень 00 копійок, потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30 липня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001556 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30 липня 2024 року о 12 год. 13 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 2 серпня 2024 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 вересня 2024 року.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 23 вересня 2024 року строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30 жовтня 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що судове засідання в суді першої інстанції було проведено з грубим порушенням та з фальсифікацією матеріалів. Зазначив, що слідчий намагався йому вручити клопотання про продовження строку тримання під вартою за відсутності його захисника, а адвокат ОСОБА_12 , який захищав його інтереси у суді, є на його думку, некваліфікованим спеціалістом, оскільки не підтримав його клопотання. Ризики всі ґрунтуються на припущеннях.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді вважав законною, обґрунтованою та просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 27 вересня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: отримати та долучити до матеріалів висновки проведення додаткових судових медичних експертиз за показами потерпілої ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту та допиту свідка; отримати та долучити до матеріалів висновки порівняльної судової імунологічної експертизи, судової хімічної експертизи, товарознавчої експертизи; проаналізувавши отримані висновки експертиз, скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами кримінального провадження; провести інші слідчі дії та розшукові заходи, необхідні для встановлення обставин кримінального правопорушення; виконати вимоги ст. 290 КПК України.

В апеляційній скарзі необхідність проведення зазначених слідчих дій не заперечуються.

Крім того, з наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується: відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 30 липня 2024 року, з якого випливає, що ОСОБА_7 розпилив їй в очі перцевий балончик, наніс їй удари та відкрито викрав її мобільний телефон «Redmi C10» у корпусі темного кольору (а.с. 22-24, т. 1); відомостями, отриманими з висновку експерта №1282п від 30 липня 2024 року (а.с. 28-30, т. 1); відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 30 липня 2024 року, з якого убачається, що ОСОБА_7 розпилив йому в очі перцевий балончик, наніс декілька ударів ОСОБА_11 та відкрито викрав його та ОСОБА_11 майно (а.с. 41-43, т. 1); відомостями, отриманими з висновку експерта №1281п від 30 липня 2024 року (а.с. 47-49, т. 1); відомостями отриманими з протоколу місця події від 30 липня 2024 року (а.с. 51-66, т. 1); відомостями, отриманими з протоколу огляду предмету від 4 серпня 2024 року (а.с. 77-80, т. 1); відомостями, отриманими з протоколу затримання ОСОБА_7 від 30 липня 2024 року, з якого убачається, що під час проведення особистого обшуку, у ОСОБА_7 вилучено в тому числі: банківські картки та паспорт громадянина України на імітовані на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 10C» у корпусі чорного кольору, в якому знаходяться сім-карта з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с. 101-105, т. 1); відомостями, отриманими з протоколів огляду предмету від 31 липня 2024 року (а.с. 139-150, 151, т. 1).

Крім того, за клопотанням ОСОБА_7 , апеляційним судом було витребувано відеозапис, яким зафіксовано його затримання 30 липня 2024 року.

Зі змісту вказаного відеозапису не убачається якихось очевидних фактів, які б свідчили про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри на даному етапі досудового розслідування.

Отже, із наведеного, можливо зробити висновок, що із наданих до клопотання доказів, існують підстави, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки аналіз вищевказаних доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, ураховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, які б були для нього стримуючим фактором, продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Серед іншого, на продовження вказаного ризику свідчить і те, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, як зазначає потерпіла ОСОБА_11 в своїх поясненнях, а місце реєстрації підозрюваного знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім того, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, оскільки потерпілі є знайомими підозрюваного ОСОБА_7 , останній достеменно обізнаний про місце проживання потерпілих, вчинив проти них злочин із застосуванням насильства, а також ураховуючи письмові пояснення потерпілої ОСОБА_11 , яка зазначає, що боїться підозрюваного, у зв`язку із чим, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може здійснювати на потерпілих як фізичний, так і психологічний незаконний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є актуальним, адже, з матеріалів провадження випливає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання по відбуттю строку покарання, за попереднім вироком звільнився з місць позбавлення волі - 14 квітня 2023 року, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших корисливих злочинів.

Відтак, на переконання апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких було перевірено.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків відносно ОСОБА_7 , які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів, не знайшла підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу, як того вимагав апелянт.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи підозрюваного ОСОБА_7 щодо порушення його права на захист не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4