печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5978/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу (розслідування злочинів, скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень ГСУ НП України ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу (розслідування злочинів, скоєних проти особи) управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні № 0002733 - заступник начальника першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за органами безпеки одержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке 17.12.2024 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 19.12.2013.

Досудовим розслідуванням установлено, що у липні 2003 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) житель міста Дніпропетровська ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з мотивів особистої помсти за невиконання директором Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_12 його вимог щодо анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» замовив його вбивство за наступних обставин.

У місті Запоріжжі 03.07.2003 за юридичного супроводу Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго», директором якого був ОСОБА_12 , організовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Під час цих зборів було внесено зміни до складу правління та наглядової ради вказаного товариства, передано права ведення реєстру власників іменних цінних паперів від ТОВ «Об`єднаний фондовий реєстратор - Запоріжжя» на ТОВ «Реєстраційна компанія «СФЕРА», а також прийнято рішення що інших процедурних питань.

Цього самого дня, ОСОБА_9 , який мав особистий комерційний інтерес у роботі ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та впливав на його фінансово-господарську діяльність, не погоджуючись із рішенням загальних зборів акціонерів цього товариства щодо зміни складу правління та наглядової ради, вирішив ужити незаконних заходів щодо їх скасування або ж визнання недійсними.

З цією метою ОСОБА_9 запросив на зустріч до свого офісу, який розташовувався у приміщенні ТОВ «Сентоза Лтд» за адресою: АДРЕСА_3, співзасновника Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_13 , який прибув у визначене ОСОБА_9 місце 03.07.2003.

Під час зустрічі ОСОБА_9 дізнався від ОСОБА_13 про те, що організацією проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» займався директор Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_12 , у якого ОСОБА_9 в телефонній розмові почав вимагати негайного прибуття до його офісу в ТОВ «Сентоза Лтд». Після того

як ОСОБА_12 дав зрозуміти, що прибути на зустріч того самого дня не зможе, ОСОБА_9 призначив йому зустріч на наступний день.

Близько 14 год 04.07.2003 ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 прибули до приміщення ТОВ «Сентоза Лтд» та увійшли до конференц-зали, до якої також зайшов ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_9 почав звинувачувати ОСОБА_12 та співробітників Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» в тому, що вони організацією проведення загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» заподіяли йому матеріальних збитків на понад 2 млн. доларів США, оскільки 33 % акцій цього товариства перебуває під його контролем.

ОСОБА_9 почав вимагати від ОСОБА_12 негайно вжити заходів щодо анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», при цьому погрожував йому та іншим співробітникам Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» фізичною розправою.

У свою чергу, ОСОБА_12 , сприйнявши погрози ОСОБА_9 як реальні та побоюючись за своє і ОСОБА_13 , життя повідомив ОСОБА_9 про те, що для виконання його вимог потрібна згода інших партнерів, що дало змогу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 безпечно та безперешкодно залишити офіс ТОВ «Сентоза Лтд».

Цього самого дня ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 та від ОСОБА_12 , якому ОСОБА_13 передав мобільний телефон для розмови, дізнався, що його вимоги з анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» виконані не будуть.

Надалі ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з мотивів особистої помсти за невиконання ОСОБА_12 його вимог прийняв рішення замовити скоєння умисного вбивство останнього.

В період з 03 по 07 липня 2003 року (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_12 , ОСОБА_9 прийняв рішення залучити членів банди ОСОБА_14 , при цьому організувати скоєння зазначеного особливо тяжкого злочину дав вказівку своєму особистому охоронцю ОСОБА_15 , який був знайомий із членами банди ОСОБА_14 та обізнаний його злочинною діяльністю, тобто підбурив ОСОБА_15 до вчинення вказаного злочину.

В період з 03 по 07 липня 2003 року (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_15 з метою виконання вказівки ОСОБА_9 щодо скоєння вбивства ОСОБА_12 поїхав у м. Запоріжжя, де в ресторані «Сова» зустрівся з організатором озброєної банди ОСОБА_14 та визначеними ним членами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і яким довів замовлення ОСОБА_9 щодо необхідності скоєння умисного вбивства ОСОБА_12 , при цьому останнім повідомив його прикмети та місце роботи в м. Дніпропетровську.

Після цього ОСОБА_14 , будучи організатором озброєної банди, з метою виконання замовлення ОСОБА_9 дав вказівку ОСОБА_16 та ОСОБА_18 підготувати та вчинити вбивство ОСОБА_12 , на що вони погодилися та до реалізації його скоєння залучили інших членів банди - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 .

Цього самого дня члени банди ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , продовжуючи злочинні дії, спрямованні на умисне вбивство ОСОБА_12 та готуючись до його реалізації, на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 прибули до будинку АДРЕСА_4, де, за наданою ОСОБА_15 інформацією, розташовувався офіс Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго», у якому працював ОСОБА_12 . Близько 14 год до зазначеного офісу на автомобілі «Опель Омега» прибув співробітник Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_21 . Керуючись лише описаними ОСОБА_15 прикметами, ОСОБА_18 вирішив, що це і є ОСОБА_12 , та вказав на нього іншим співучасникам злочину як на особу потерпілого.

Після цього ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину, не усвідомлюючи помилки в особі потерпілого, розпочали спостереження за ОСОБА_21 під час якого встановили місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, 08.07.2003 близько 07 год, ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_18 прибули до будинку АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_21 . Після цього ОСОБА_18 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою ситуацією, а ОСОБА_17 з обрізом металевої труби, ОСОБА_19 зі слюсарним молотком разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_20 пішли у двір будинку ОСОБА_21 , де ОСОБА_16 почав наглядати за навколишньою ситуацією, щоб попередити інших учасників злочину про появу сторонніх осіб.

Близько 07 год 30 хв ОСОБА_21 вийшов із будинку, і в цей час ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , помилково вважаючи, що це ОСОБА_12 , напали на нього, при цьому ОСОБА_20 , збивши з ніг ОСОБА_21 тримав його, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, а саме обрізу металевої труби та слюсарного молотка, з метою позбавлення життя потерпілого почали завдавати ОСОБА_21 удари в голову, унаслідок чого він втратив свідомість та отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні в момент їх заподіяння.

У свою чергу ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , вважаючи, що умисел на вбивство ОСОБА_12 доведено до кінця, з місця вчинення злочину зникли.

Того самого дня ОСОБА_15 у м. Запоріжжя зустрівся в ресторані «Сова» з організатором банди ОСОБА_14 та її членом ОСОБА_18 , яким повідомив про їхню помилку в особі потерпілого та почав вимагати виконання замовлення ОСОБА_9 на вчинення вбивства ОСОБА_12 , при цьому з метою недопущення знову помилки в особі потерпілого надав їм фотокартку ОСОБА_12 та повідомив, що він користується автомобілем «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

У подальшому організатор банди ОСОБА_14 з метою виконання замовлення ОСОБА_9 щодо скоєння вбивства ОСОБА_12 отриману від ОСОБА_15 інформацію про автомобіль ОСОБА_12 разом із його фотокарткою передав учасникам своєї банди ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , при цьому останнім дав вказівку на негайне встановлення місцезнаходження ОСОБА_12 та скоєння його вбивства.

У період з 08.07.2003 по 08.08.2003 (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) учасники банди ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , виконуючи вказівку організатора банди ОСОБА_14 щодо вчинення вбивства ОСОБА_12 на замовлення ОСОБА_9 , використовуючи надану ОСОБА_15 інформацію встановили місцезнаходження в м. Дніпропетровську автомобіля ОСОБА_12 , за яким з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину, почали вести спостереження. Під час підготовки до вчинення злочину ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 спостерігаючи за ОСОБА_12 , вивчаючи його спосіб та умови життя, встановили адресу дачного будинку, у якому мешкав ОСОБА_12 а саме: садове товариство «Сонячний», с. Кам?янка, Дніпропетровський р-н, Дніпропетровська обл., де і вирішили скоїти вбивство ОСОБА_12 .

Однак члени банди ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 свої злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_12 за місцезнаходженням його дачного будинку, не змогли реалізувати, оскільки поряд із ОСОБА_12 завжди перебував його охоронець ОСОБА_22 . Надалі залучені до скоєння вбивства ОСОБА_12 члени банди ОСОБА_14 , виконуючи замовлення ОСОБА_9 , продовжили стежити за ОСОБА_12 та вивчати його спосіб життя з метою визначення найбільш сприятливого місця вчинення злочину.

Так, 08.08.2003 ОСОБА_18 , рухаючись на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі поблизу м. Феодосія, АР Крим, побачив автомобіль «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_12 , про що по мобільному телефону повідомив організатора банди ОСОБА_14 .

З метою організації та доведення злочину до кінця ОСОБА_14 у зв`язку з перебуванням членів його банди ОСОБА_16 та ОСОБА_20 на заході України та неможливістю їх прибуття до м. Запоріжжя надав ОСОБА_18 вказівку привезти з м. Керч до м. Запоріжжя їх знайомого ОСОБА_23 для залучення його до участі у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_12 , що ОСОБА_18 і виконав. У свою чергу ОСОБА_23 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав згоду на участь у скоєнні умисного вбивства ОСОБА_12 .

У м. Запоріжжя 10.08.2003 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) організатор банди ОСОБА_14 з метою виконання замовлення ОСОБА_9 щодо вбивства ОСОБА_12 дав ОСОБА_18 та іншим членам банди вказівку встановити місце перебування потерпілого у м. Феодосія, АР Крим.

Цього самого дня ОСОБА_18 на виконання вказівки ОСОБА_14 спільно з іншими членами банди ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та знайомим ОСОБА_23 на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхали до м. Феодосія, АР Крим, де шляхом стеження за ОСОБА_12 встановили, що він зупинився на відпочинок у будинку АДРЕСА_2 , про що по мобільному телефону повідомили ОСОБА_14 , та повернулися до м. Запоріжжя.

У цей самий період часу ОСОБА_18 за погодженням із організатором банди ОСОБА_14 для участі у вбивстві ОСОБА_12 залучив раніше йому знайомого ОСОБА_24 , який прибув до м. Запоріжжя для працевлаштування та, не маючи місця роботи і постійного доходу, надав свою згоду на участь у скоєнні вбивства ОСОБА_12

ОСОБА_18 15.08.2003 для підготовки до скоєння вбивства ОСОБА_12 дав ОСОБА_23 вказівку виїхати до м. Феодосія та перевірити, чи перебуває ОСОБА_12 за раніше встановленою ними адресою.

Вранці 16.08.2003, ОСОБА_23 , перебуваючи в м. Феодосія, виконуючи вказівку ОСОБА_18 , встановив, що ОСОБА_12 досі перебуває у м. Феодосія, про що по мобільному телефону повідомив ОСОБА_18 , та продовжив стежити за ОСОБА_12 до прибуття до м. Феодосія інших членів банди.

Того самого дня ОСОБА_18 спільно із ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_24 за погодженням із організатором банди ОСОБА_14 , взявши із собою для вчинення вбивства ОСОБА_12 ножі та металевий прут, на автомобілі «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхали до м. Феодосія до будинку АДРЕСА_2, де на той час проживав ОСОБА_12 , куди прибули близько 17 год.

Після цього ОСОБА_18 , який діяв за вказівкою організатора банди ОСОБА_14 , перебуваючи неподалік місця знаходження ОСОБА_12 , з метою скоєння його вбивства розподілив між учасниками банди ролі, відповідно до яких на нього покладалася доставка на автомобілі виконавців до місця вчинення злочину та забезпечення їх зникнення після вбивства ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , у яких були заздалегідь заготовлені для вбивства ОСОБА_12 знаряддя злочину, а саме ножі та металевий прут, було відведено роль безпосередніх виконавців скоєння вбивства останнього. Водночас відповідно до розподілених ролей на ОСОБА_24 покладався обов`язок спостерігати за навколишньою ситуацією на місці вчинення злочину з метою своєчасного попередження його виконавців - ОСОБА_17 та ОСОБА_19 про можливу появу сторонніх осіб, а ОСОБА_23 доручалося на власному автомобілі вивезти останніх після вбивства ОСОБА_12 з м. Феодосія до м. Запоріжжя.

Близько 17 год 30 хв 16.08.2003 ОСОБА_12 на автомобілі «Nissan X-Trail» темного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , від`їхав від будинку АДРЕСА_2 та відправився до магазину «Біла акація», розташованого на вул. Свердлова в м. Феодосія.

У цей час згідного з розподіленими ролями ОСОБА_23 виїхав на околицю м. Феодосія, де поблизу кафе «Техас» почав чекати на інших учасників злочину. ОСОБА_18 на автомобілі марки «Volkswagen Golf», попередньо знявши на ньому з метою маскування задній реєстраційний номер, зупинився на вул. Куйбишева неподалік магазину «Біла акація» на вул. Свердлова, а ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , взявши із собою ножі та металевий прут, пішли на вул. Свердлова до магазина «Біла акація», де біля входу в магазин почали чекати на ОСОБА_12 . У свою чергу, ОСОБА_24 на виконання домовленостей зупинився на вул. Свердлова неподалік магазину «Біла акація», де спостерігав за навколишньою ситуацією, щоб попередити виконавців злочину у разі появи сторонніх осіб або ж інших перешкод, які могли б завадити скоїти вбивство ОСОБА_12 .

Близько 17 год 45 хв ОСОБА_12 вийшов із магазину та пішов у напрямку свого автомобіля, у цей час до нього підбігли ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . ОСОБА_17 одразу завдав йому кілька ударів по голові металевим прутом, після чого з метою скоєння вбивства ОСОБА_12 виконавці цього злочину ОСОБА_17 та ОСОБА_19 почали завдавати потерпілому ножами удари в життєвоважливі органи, а саме в живіт та груди, чим заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: двох сліпих поранень у праву плевральну порожнину з пошкодженням середньої та нижньої частки правої легені, що призвело до правосторонньої внутрішньоплевральної кровотечі; сліпого проникаючого поранення в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів; крововиливів на верхньому і нижньому повіках правого ока, у верхньо-зовнішньому квадраті правої сідниці, на передній поверхні правого стегна в середній його третині; саден на задній поверхні в проекції лівого ліктьового суглоба та на зовнішній поверхні в проекції лівого колінного суглоба. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких як небезпечні в момент їх заподіяння.

Однак злочинні дії учасників банди ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , спрямовані на вбивство ОСОБА_12 , були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_25 , яка, побачивши нападників почала кричати та звати на допомогу, через що ОСОБА_17 та ОСОБА_19 з місця вчинення злочину втекли. Надалі ОСОБА_18 відвіз їх за межі м. Феодосія, де відповідно до розподілених ролей на них чекав ОСОБА_23 , з яким вони одразу поїхали в м. Керч. Водночас інших учасників злочину ОСОБА_18 та ОСОБА_24 під час спроби виїхати з м. Феодосія до м. Запоріжжя було затримано працівниками міліції.

Отже, ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 виконали всі дії, які вважали необхідними та достатніми для доведення замовного злочину до кінця, однак вбивство ОСОБА_12 не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки дії безпосередніх виконавців злочину ОСОБА_17 і ОСОБА_19 були помічені дружиною потерпілого ОСОБА_25 , ОСОБА_12 було надано своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 , які виразились у підбуренні до умисного вбивства ОСОБА_12 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, хоча злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковано за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного, немає можливості, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати певний перелік процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурори підтримали клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний та його захисники заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Копії клопотання та доданих до нього матеріалів у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному.

08.05.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у підбуренні до закінченого замаху, тобто у вчиненні з прямими умислом діяння з виконання усіх дій, які були необхідні для доведення злочину до кінця, спрямованого на вбивство 16.08.2003 у м. Феодосія АР Крим директора юридичної та консалтингової компанії «Фарго» ОСОБА_12 , вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, хоча злочин не було закінчено з причини, що не залежали від його волі.

09.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у справі № 757/20946/24-к, якою до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.07.2024, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 30.05.2024 у справі № 11сс/824/3853/2024.

26.06.2024 постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_26 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09.08.2024.

02.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/29537/24-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 09.11.2024.

02.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/29535/24-к підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.08.2024, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 29.07.2024 (провадження № 11-сс/824/4874/2024).

27.08.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у справі № 757/38280/24-к, якою строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 продовжено до 25.10.2024 включно, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 23.09.2024 (провадження № 11-сс/824/59).

22.10.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/48464/24-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців, тобто до 09.02.2025.

23.10.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у справі № 757/48803/24-к, якою строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 продовжено до 21.12.2024 включно, та яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 21.11.2024 (провадження № 11сс/824/7183/2024).

12.12.2024 ОСОБА_9 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.05.2024, відповідно до якого він підозрюється у підбуренні до умисного вбивства ОСОБА_12 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, хоча злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, а саме в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

17.12.2024 сторонам у кримінальному провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження. На цей час триває стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких надано доступ.

18.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/59540/24-к підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09.02.2025 включно.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, викладено в матеріалах кримінального провадження і підтверджуються доказами, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні закінчується 09.02.2024, однак на даний час триває ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Прокурором у клопотанні та доданих документів, а також прокурором під час судового засідання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того прокурорами в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у продовженні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, передбачені статтею 219 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Крім того прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисника на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисниками не було спростовано доводи прокурорів та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недостатніми підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , як про це ініційовано питання захисниками та підозрюваним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно провести слідчі процесуальні дії, що потребують додаткового часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05.04.2025 включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1