Справа № 196/211/24
№ провадження 1-кс/196/26/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 14.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раджабли, Тертерського району республіки Азербайджан, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, на військовому обліку не перебуває, раніше судимого: 18.05.2023 Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000018 від 14.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у порушення ст.3 Конституції України, яка передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ст.28 Конституції України, про те, що кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, вступив у попередню змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання, ОСОБА_10 , з метою ним визнання дій такими, що образили гідність ОСОБА_7 , які він пропонував останній під час листування в мобільному додатку «Messenger» та покарати його за вчинення зазначених дій.

24 липня 2023 року о 19:45 год. ОСОБА_10 прибув до центру с. Китайгород Дніпровського району, Дніпропетровської області де на нього чекали ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи в громадському місці, а саме: в центрі с. Китайгород Дніпровського району Дніпропетровської області, останні почали звинувачувати ОСОБА_10 та вимагати, щоб останній зізнався у вчиненні дій, що образили гідність ОСОБА_7 , які він пропонував останній під час листування в мобільному додатку «Messenger».

Зважаючи, що ОСОБА_10 заперечував всі звинувачення, які висловлювали ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , в останніх виник умисел направлений на вчинення насильницьких дій щодо останнього з метою змусити визнати факт (зізнатися) вчинення ним дій,що образили гідність ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого умислу спрямованого на зізнання ОСОБА_10 у вчиненні дій, що образили гідність ОСОБА_7 , ОСОБА_9 наніс кулаком руки ОСОБА_10 не менше двох ударів в область живота, від чого останній відчув сильний фізичний біль, після чого до ОСОБА_10 підійшла ОСОБА_7 та нанесла останньому долонями рук не менше 5 ударів в область обличчя потерпілого, чим останньому також було заподіяно сильного фізичного болю.

Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, із погрозами застосування фізичного насильства, тим самим демонструючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_10 змусили останнього стати на коліна та просити вибачення за вчинені дії, що образили гідність ОСОБА_7 , які він пропонував останній під час листування в мобільному додатку «Messenger».

В подальшому, діючи з єдиним продовжуваним умислом на заподіяння фізичного болю та морального страждання ОСОБА_10 , шляхом вчинення насильницьких дій, з метою покарання останнього за дії, що образили гідність ОСОБА_7 , які він пропонував останній під час листування в мобільному додатку «Messenger», усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно та за попередньою змовою, у порушення ст.3, 28 Конституції України, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 із застосуванням фізичної сили, шляхом штовхання в спину, змусили ОСОБА_10 йти до електроопори №16, яка знаходиться біля підходу до пішохідного переходу через автодорогу Н-31 в с. Китайгород Дніпровського району Дніпропетровської області, де змусили притиснутись потерпілого до зазначеної електроопори. Після чого доповнюючи дії один одного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою заздалегідь заготовлених двох рулонів харчової стрейч плівки (яку ОСОБА_8 купила в магазині «Продуктова лавка» в центрі с. Китайгород) змотали потерпілому руки, навколо електроопори №16, а ОСОБА_9 підтримував їх словесно. Після чого, продовжуючи єдиний злочинний умисел направлений на приниження честі та гідності ОСОБА_10 , доповнюючи дії один одного, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , тримаючи в руках рулони з стрейч плівкою, шляхом здійснення синхронних рухів навколо ОСОБА_10 , примотали останнього до електроопори та, в подальшому ОСОБА_5 , шляхом спускання шортів та нижньої білизни, оголив його сідниці та пахову зону, чим заподіяли останньому фізичного болю, тілесні ушкодження та морального страждання.

Зокрема, ОСОБА_10 зазначеними діями спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден лівого передпліччя, а також викликало порушення екскурсії грудної клітини, що спричинило порушення насичення крові киснем, що проявилося появою у ОСОБА_10 начальних ознак задухи, що могло б спричинити тяжкі наслідки, а також моральні страждання, які характеризуються значною глибиною, інтенсивністю, тривалістю та широким діапазоном негативного впливу на основні сфери його життєдіяльності, тобто, є суттєвими. У ОСОБА_10 виявлено негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах та перешкоди для оптимального соціального функціонування. Указані вище негативні зміни виявилися в існуванні негативних емоційних переживань тривоги, співчуття, занепокоєння у зв`язку із порушенням емоційного комфорту, відчуття благополуччя, статусу.

12 лютого 2024 року по кримінальному провадженню № 0000143, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру за фактом катування (тобто умисного діяння спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати зізнання, а також з метою покарати її за дії, вчиненні нею), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 на повістку слідчого не з`явився та про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив, місце перебування ОСОБА_5 невідоме, повідомлення про підозру здійснено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, а саме: вручено ОСОБА_11 (матері останнього), з якою останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів, які підтверджують вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, у тому числі: протокол прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 24.07.2023; рапорт про реєстрацію в ІТС ІПНП (журнал ЄО № 2615 від 26.07.2023) про факт надходження заяви від ОСОБА_10 про вчинення відносно нього правопорушення, що виразилося в приниженні його честі та гідності; фактичні дані закріплені у протоколі огляду флеш накопичувача, на якому збережено відео записи вилучені з системи відео спостереження, яка розташована в центрі села Китайгород по вул. Шкільна, та фіксує події які відбуваються на центральній площі села від 29.07.2023; фактичні дані закріплені у протоколі огляду дискового накопичувача, на якому збережено відео записи вилучений з системи відео спостереження, яка розташована в центрі села Китайгород на фасаді кафе «Лелеки», та фіксує події які відбуваються на центральній площі села від 02.08.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 03.08.2023, яка повідомляє що 24.07.2023 року близько 20:00 год ОСОБА_13 купила в магазині «Продуктова лавка» в центрі с. Китайгород два рулони харчової плівки; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 02.08.2023, яка повідомляє що 24.07.2023 року виявила свого сина ОСОБА_10 примотаним біля електроопори в центрі с. Китайгород; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 27.08.2023, яка повідомляє що 24.07.2023 року перебувала в приміщенні магазину в центрі с. Китайгород до якого близько 20:00 год зайшла ОСОБА_16 та повідомила, що піймали педофіла, якого довго вичислили та нарешті встановили та зловили, та запропонувала вийти подивитися; фактичні дані закріплені у протоколі огляду місця події, в ході якого біля електроопори під номером 16, що розташована в центрі с. Китайгород на ґрунті серед трав`яного покриву виявлено фрагменти стрейч плівки в змотаному та порваному вигляді в кількості дві штуки, від 20.08.2023; висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи, в ході проведення якої встановлено, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден лівого передпліччя маються легкі тілесні ушкодження, № 80 від 26.07.2023 та №89 від 14.08.2023; фактичні дані закріплені у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, від 16.08.2023; висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, в ході проведення якої встановлено, що тривале перебування ОСОБА_10 у вимушеному положенні, примотаним харчовою плівкою до електроопори спричинило порушення насичення крові киснем, що проявилося появою у ОСОБА_10 начальних ознак задухи, що могло б спричинити тяжкі наслідки, №99 від 29.08.2023; висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №СЕ-19/105-23/3351-ПС від 31.10.2023 в ході проведення якої встановлено, що вказані події спричинили ОСОБА_10 моральні страждання, які характеризуються значною глибиною, інтенсивністю, тривалістю та широким діапазоном негативного впливу на основні сфери його життєдіяльності, тобто, є суттєвими. У ОСОБА_10 виявлено негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах та перешкоди для оптимального соціального функціонування. Указані вище негативні зміни виявилися в існуванні негативних емоційних переживань тривоги, співчуття, занепокоєння у зв`язку із порушенням емоційного комфорту, відчуття благополуччя, статусу; ухвали слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03.01.2024 про надання дозволів на проведення обшуків за адресами проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; фактичні дані закріплені в протоколі огляду дискового накопичувача, на якому мається вилучене відео з мобільного телефону від 03.02.2024; фактичні дані закріплені в протоколі огляду дискового накопичувача, на якому мається вилучене відео з мобільного телефону від 03.02.2024.

14 лютого 2024 року матеріали кримінального провадження № 0000143 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у порядку ч. 3 ст. 280 КПК України, виділено в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000018.

14 лютого 2024 року слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування № 0000018 та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, на підставі якого було зупинено досудове розслідування даного кримінального провадження та відповідно за ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» заведено ОРС № 11924001, відповідно до якої вживаються всі можливі та необхідні оперативно розшукові заходи для встановлення місця знаходження останнього, але на даний момент місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не відоме.

13 вересня 2024 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до суду подано клопотання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13 вересня 2024 року слідчим суддею надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але строк дії даної ухвали скінчився 15 березня 2025 року.

20 березня 2025 року слідчим суддею Царичанського районного суду винесено ухвалу про залишення без розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення можливості переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, інших підозрюваних по даному кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, а також ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може: 1) здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий, останній раз засуджений 18.05.2023 за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, тобто вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Вказане дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі, яка загрожує йому, може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) необхідно зазначити, що ОСОБА_5 знає, де проживають потерпілий та свідки, а отже може незаконно впливати на них шляхом вмовляння, погроз чи підкупу, з метою зміни ними раніше наданих свідчень на свою користь.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) необхідно зазначити, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 18.05.2023 за вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, що дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, крім наявності ризиків, зазначених вище, відповідно до статті 178 КПК України, просить суд оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та які надано до суду; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України це покарання за тяжкий злочин, який карається реальним позбавленням волі на строк від 5 до 10 років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває у молодому віці, та без видимих проблем зі здоров`ям, що свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладені факти, запобігти ризикам які перелічені у вказаному клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити правомірну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків передбачених КПК України.

Враховуючи, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 127 КК України, тобто яке пов`язано із застосуванням насильства, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Просить застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

31.03.2025 року до суду від слідчого ОСОБА_4 надійшли копії: протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ухвали суду про надання дозволу на затримання з метою приводу, згідно якої ОСОБА_5 було затримано 29 березня 2025 року; постанови про відновлення досудового розслідування раніше зупиненого кримінального провадження від 29 березня 2025 року; протоколу роз`яснення права на захист від 29.03.2025 р.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, вину у скоєному визнав.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за №0000018 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, відносно ОСОБА_5 , яке виділене в окреме провадження із кримінального провадження №0000143 від 27 липня 2023 року.

12.02.2024 року у передбаченому КПК України порядку ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом катування, (тобто умисного діяння спрямованого на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати зізнання, а також з метою покарати її за дії, вчиненні нею), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

14 лютого 2024 року слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування № 0000018 та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, на підставі якого було зупинено досудове розслідування даного кримінального провадження.

21 березня 2025 року ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення на підставі ухвали суду про надання дозволу на затримання з метою приводу, ОСОБА_5 було затримано 29 березня 2025 року та 29 березня 2025 року було особисто вручено під розписку повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, наявності ризиків та обставини, які виключають застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2023;

- протоколом огляду флеш накопичувача, на якому збережено відео записи вилучені з системи відео спостереження, яка розташована в центрі села Китайгород по вул. Шкільна;

- протоколом огляду дискового накопичувача, на якому збережено відео записи вилучений з системи відео спостереження, яка розташована в центрі села Китайгород на фасаді кафе «Лелеки»;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.07.2023, згідно якого потерпілий зазначив про обставини скоєного вищезазначеними особами;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 27.08.2023;

- протоколом огляду місця події;

- висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №80 від 26.07.2023 та №89 від 14.08.2023;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 16.08.2023;

-висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи №99 від 29.08.2023;

- висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №СЕ-19/105-23/3351-ПС від 31.10.2023;

- протоколами огляду дискового накопичувача від 03.02.2023 р., на яких маються вилучені відео з мобільних телефонів та зафіксовані обставини подій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Досліджені слідчим суддею вищевказані докази свідчать про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та свідчать про обґрунтованість підозри саме на даній стадії кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, не надає оцінку зібраним по справі доказам, доведеності вини у скоєнні злочину, правильності кваліфікації дій підозрюваного та не встановлює форму вини.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в самому клопотанні слідчого. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Розглядаючи питання доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, якими обґрунтовується наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується наступним: ОСОБА_5 не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, може вільно переміщатися по території України. Також про наявність даного ризику свідчать вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років; характер та суспільна небезпека вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 засуджений вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 р. за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України строком на 1 рік, тобто підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення в період іспитового строку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також про наявність такого ризику свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, з 14.02.2024 р. був оголошений у розшук.

Ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду від 21.03.2025 р. було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до Царичанського районного суду Дніпропетровської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується наступним: ОСОБА_5 , знаючи в обличчя потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню та де вони проживають, може впливати на останніх з метою зміни своїх показань.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується наступним: ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого злочину, раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину у період іспитового строку, не працює, тісних соціальних зв`язків не має, а отже може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, не працює, тісних соціальних зв`язків не має, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий: вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2023 р. за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України строком на 1 рік, тобто підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, що на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не надасть можливості уникнути вище перелічених ризиків.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від досудового розслідування. Окрім цього, докази, отримані під час досудового розслідування щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , можуть вказувати на можливість ухилення від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»).

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. При вирішенні даного питання, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини від 27.11.2008 р. у справі «Свершов проти України» судом враховано вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, стан здоров`я, майновий стан, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК.

Таким чином, слідчим доведено, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , є реальними та триваючими, вони виключають можливість застосування до підозрюваного більш м`якої міри запобіжного заходу, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного.

Даних, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора чи установі виконання покарань суду не надано.

Слідчий суддя вважає, що слід застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який необхідно обчислювати з моменту затримання, а саме з 29 березня 2025 року.

Відповідно до положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього кодексу, вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою становить по 27 травня 2025 року включно.

Згідно ч.2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання, а саме з 29 березня 2025 року.

Керуючись ст.131-132,176-178,183,197,199,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 14.02.2024 року, відносно ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Раджабли, Тертерського району республіки Азербайджан, громадянина України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 27 травня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання, а саме з 29 березня 2025 року.

Ухвала слідчого судді діє по 27 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам процесу та направити до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань №4" Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1