Провадження № 1-кс/756/2433/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києва про закриття кримінального провадження №0000021, внесеного 8 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження №0000021, внесеного 8 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України.

Суть скарги

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначає, що нею та її представниками неодноразово направлялися до слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у м. Києві клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілю у кримінальному провадженні №0000021 та про проведення інших процесуальних та слідчих дій. 18 жовтня 2024 року представнику заявника на електронну адресу було надіслано відповідь слідчої СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві щодо розгляду поданого клопотання та винесення постанову про закриття даного кримінального провадження.

Скаржник стверджує, що зазначена постанова про закриття кримінального провадження слідчим винесена безпідставно, без проведення усіх необхідних та належних слідчих дій, не встановлено всі фактичні обставини, на які заявник посилається у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не допитано жодної особи.

Посилаючись на вимоги Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), просить задовольнити скаргу.

Позиція сторін кримінального провадження

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у скарзі, просив її задовольнити та надав пояснення, аналогічні змісту скарги.

Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Встановлені обставини

Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділом Оболонського УП ГУНП України у м. Києві проводилася досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 8 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, є заява ОСОБА_4 про те, що нею виявлено, що її чоловік ОСОБА_5 ймовірно вчиняв дії сексуального характеру щодо їхньої спільної доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які спрямовані на розбещення малолітньої особи.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 28 грудня 2022 року закрито кримінальне провадження №0000021, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Після чого слідчим повторно здійснювалися виклики та слідчі дії стосовно заявниці ОСОБА_4 . У подальшому постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 10 березня 2023 року кримінальне провадження №0000021 було повторно закрито.

У судовому засідання представник заявниці - адвокат ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_4 відомо лише про постанову про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2022 року. Щодо постанови про закриття кримінального провадження від 10 березня 2023 року йому стало відомо лише в ході судового засідання, тому він уточнив вимоги скарги та просив скасувати обидві постанови.

Також встановлено, що докази щодо вчинення кримінального правопорушення стосовно малолітньої ОСОБА_6 , заявниця надала разом із заявою, а саме аудіозаписи розмови з донькою, у якій дитина розповідає про здійснення ОСОБА_5 дій сексуального характеру.

Враховуючи викладене, заявниця ОСОБА_4 звернулася з даною скаргою, оскільки вважає закриття кримінального провадження протиправним.

Мотиви, з яких слідча суддя виходить і положення закону, якими керується

Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Основного Закону України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі, щодо: верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, диспозитивності тощо.

Так, принцип змагальності розкривається у статті 22 КПК України, частинами першою та другою якої визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип диспозитивності сторін у кримінальному провадженні визначений статтею 26 КПК України, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частина третя цієї Статті).

Згідно з частиною 1 статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до узагальнень Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», під час розгляду скарг на постанови про закриття кримінального провадження слідчі судді враховують положення частини 2 статті 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень пункту 4 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

З урахуванням положень частини 3 статті 306 КПК України участь слідчого під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження є обов`язковою, оскільки при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчий повинен довести правомірність прийняття слідчим процесуального рішення та за необхідності спростувати доводи заявника щодо передчасності винесення такого рішення.

Проте, слідча СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 не довела законність та вмотивованість постанови про закриття кримінального провадження і не надала підтверджень повноти проведення досудового розслідування та обґрунтованого закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000021 від 8 лютого 2022 року, безпідставно виносилися дві постанови слідчого про закриття зазначеного кримінального провадження від 28 грудня 2022 року та від 10 березня 2023 року, що суперечить вимогам КПК України.

Дослідивши вказані постанови про закриття кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що у них відсутні будь-які посилання на проведені під час досудового розслідування процесуальні слідчі дії, спрямовані на збирання доказів для підтвердження або спростування наявності факту кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 152 КК України.

Такі постанови містять лише інформацію про неспроможність досудовим слідством допитати потерпілу ОСОБА_4 та малолітню потерпілу ОСОБА_6. При цьому, вказані постанови слідчого не містять переліку конкретних дій, спрямованих на збирання необхідних і достатніх доказів та не вчинено усіх необхідних процесуальних дій для допиту ОСОБА_5 , який ймовірно може бути причетним до кримінального правопорушення за розбещення малолітньої дитини.

Зміст оскаржуваних постанов фактично зводиться до викладу норми частини 1 статті 284 КПК України із зазначенням інформації про відсутність доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України», пункт 55).

В аспекті зазначеного, слідча суддя наголошує, що згідно з вимогами частин 1 та 4 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Так, згідно з статтею 30 Глави VІІ Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованої Україною згідно з Законом України № 4988-VI від 20 червня 2012 року (далі - Конвенція) визначено, що кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення проведення розслідування та кримінального провадження в найкращих інтересах та з повагою до прав дитини. Кожна Сторона впроваджує захисний підхід до жертв, забезпечуючи унеможливлення посилення розслідуванням та кримінальним провадженням травми, отриманої дитиною, та надання під час кримінального судочинства допомоги, якщо це доцільно. Кожна Сторона забезпечує пріоритетне розслідування та кримінальне провадження, а також проведення їх без будь-яких необґрунтованих затримок. Кожна Сторона забезпечує унеможливлення обмеження заходами, які застосовуються відповідно до цієї глави, прав на захист і вимог стосовно справедливого та неупередженого судового розгляду відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів відповідно до основних принципів свого національного законодавства для: забезпечення ефективного розслідування та кримінального переслідування стосовно правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, дозволяючи, де це доцільно, можливість таємних операцій; надання підрозділам або слідчим службам права ідентифікувати жертв злочинів, установлених відповідно до статті 20 цієї Конвенції, зокрема шляхом вивчення матеріалів дитячої порнографії, у тому числі фотографій та аудіовізуальних записів, переданих або наданих шляхом використання інформаційно-комунікаційних технологій.

Всупереч вказаним вимогам КПК України та Конвенції слідчим не виконано усіх процесуальних дій для забезпечення ефективного розслідування стосовно правопорушення, про яке містяться дані у кримінальному провадженні №0000021, а тому обидві постанови про його закриття є передчасними, необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Крім того, оскаржувані постанови слідчої про закриття кримінального провадження всупереч вимогам частини 5 статті 110 КПК України не містять мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а тому слідчий суддя вважає за необхідним задовольнити подану скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 7, 22, 26, 214, 303, 306, 307, 309, 372, 395 КПК України та положеннями Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, слідча суддя -

п о с т а н о в и л а:

Задовольнити скаргу ОСОБА_4 про скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження №0000021.

Скасувати постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києва про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2022 року та 10 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000021, внесеного 8 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України.

Копію ухвали надати заявнику та Оболонській окружній прокуратурі м. Києва для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

СУДДЯ ОСОБА_1