ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/7302/24

Провадження № 1-кп/210/341/25

24 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурори Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, відомості про яке 01 листопада 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001398, за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні осіб похилого віку та інших осіб не маючий, котрий депутатом не являється, на соціальному забезпеченні не перебуває, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації обіймає посаду стрілець 2 піхотного взводу, 2 піхотної роти 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , присвоєне військове звання солдат, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-IX від 21.04.2022.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2500-IX від 17.08.2022.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022.

Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023.

Указом Президента України № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 2023 року 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023.

Указом Президента України № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3429-IX від 08.11.2023.

Указом Президента України № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024.

Указом Президента України № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024.

Указом Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024.

Указом Президента України № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024.

Водночас, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

На виконання цього Указу Президента України та визначених завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 19.07.2024 з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації, на яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 129 від 19.07.2024 призначений на посаду: стрілець 2 піхотного взводу, 2 піхотної роти 1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Згідно ст.ст. 20, 23, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 з 19.07.2024 ОСОБА_6 набувстатусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_6 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення та кримінальний проступок у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів при наступних обставинах.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений в ході досудового розслідування час та обставинах, але не пізніше ніж 20 листопада 2024 року 14 години 05 хвилин (час припинення злочинної діяльності), умисно незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яка була розфасована у 1 сліп-пакет з фіксатором, обмотаний скотчем синього кольору, з метою подальшого незаконного збуту невизначеному колу осіб, а також речовину зеленого кольору, рослинного походження, яка має зовнішні специфічні ознаки наркотичного засобу канабісу, яку розмістив у сараї, що знаходиться у подвір`ї за місцем фактичного мешкання останнього: АДРЕСА_1 з метою подальшого особистого вживання, тобто без мети збуту.

Так, 20.11.2024 близько 13:27 години в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій місцевості в районі магазину «Гастроном», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Вокзальна, 26, незаконно збув особі, відомості щодо якої не підлягають розголошенню, у матеріалах кримінального провадження відомий як « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 », за 450 гривень 1 сліп-пакет, обмотаний скотчем синього кольору в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Відповідно до висновку експерта надана для дослідження речовина, видана ОСОБА_8 після проведення негласної слідчої (розшукової) дії-контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в порядку ст. 271 КПК України, містить психотропну речовину PVP, яка включена до переліку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, відповідно до таблиці № 2 списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Маса PVP становить 0,1499 г., який ОСОБА_6 незаконного збув ОСОБА_8 ..

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками "незаконного збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини ".

Окрім того, 20.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого у сараї, що знаходиться у подвір`ї за вказаною адресою, виявлено та вилучено речовину зеленого кольору, рослинного походження.

Відповідно до висновків експерта №СЕ-19/113-24/6646 - НЗПРАП від 25.11.2024, №СЕ-19/113-24/6643 - НЗПРАП від 25.11.2024, №СЕ-19/113-24/6644 - НЗПРАП від 26.11.2024, речовина, вилучена у сараї, під час обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено-канабіс, який включений до переліку наркотичних засобів, обіг яких обмежено, таблиці № 2 списку № 1 «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Загальна маса канабісу становить 82,66 г, який останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту, для подальшого особистого вживання.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками "незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту ".

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явлених обвинуваченнях за ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, за всіма епізодами пред"явленого обвинувачення, фактичні обставини вчинення злочинів не оспорює.

Під час допиту ОСОБА_6 дав показання, згідно яких встановлено, що він періодично вживав наркотичні засоби приблизно з 15 років. З в/ч був направлений до лікарні, де перебував на лікуванні, звідки втік. Коштів для існування не було. Вирішив підзаробити кошти, знайшов сайт, де купляв психотропні речовини. Такі дії вчинив, оскільки опинився в скрутному матеріальному становищі. Зробив це вперше, оскільки був безробітний. Купляв наркотики та психотропні через Інтернет перепродавав по закладкам. Сам особисто вживає наркотичні засоби з п`ятнадцяти років.

На виконання вимог статті 349 КПК України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджувалися в першу чергу. Сторони кримінального провадження клопотали перед судом про дослідження письмових матеріалів в частини проведених експертиз, речових доказів, (висновки товарознавчих експертиз), матеріали, які характеризують обвинуваченого.

Сторона обвинувачення та обвинувачений, не наполягали на допиті у судовому засіданні свідків, оскільки обвинувачений визнає вчинений злочин, який йому інкримінують. Сторона захисту не наполягала на допиті свідків обвинувачення.

Згідно з вимогами кримінального процесуального закону, тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд з власної ініціативи не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків, які були допитані на стадії досудового розслідування, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК (Постанова ВС від 29.07.2020р. у справі № 740/526/19 провадження № 51-212 км 20).

Сторони кримінального провадження, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі та беззаперечно, а також те, що обвинувачений визнає і не спростовує фактичні обставини, покладені в основу обвинувачення, вважали недоцільним дослідженням усієї сукупності доказів, у тому числі й письмових.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений, та його захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного та дослідженням матеріалів, які стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів, витрат на експертизи та які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту та свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Також судом встановлено, що сторони кримінального провадження, зокрема захисник та обвинувачений, не оспорюють законність та допустимість проведених НСРД, клопотань про визнання їх недопустими не мають, скарг на провокацію злочину не заявляють.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), за яким він обвинувачується.

Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід визнати винуватим:

- у вчиненні злочину за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України за ознаками «незаконного збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини» та

- у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України за ознаками «незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту»

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За змістом частини 5 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за частиною 2 статті 307 КК України є тяжким злочином.

Састина 2 статті 12 КК України відносить вчинене ОСОБА_6 правопорушення за частиною 1 статті 309 КК України до кримінальних проступків.

При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Питання, що вирішуються при призначенні покарання, пов`язані з суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й всього населення, а також для економіки та суспільства. Суспільна небезпека цих злочинів визначається насамперед поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний злочин та кримінальний проступок у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується нейтрально, рахується таким, що самовільно залишив військову частину, не одружений, в силу статті 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував і не перебуває.

Суд приймає до уваги також характер вчинених обвинуваченим злочинних дій та їх суспільну небезпечність - вчинення злочинів у сфері обігу психотропних речовин, тобто, злочинів проти здоров`я населення, та ураховує те, що розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин впливає на збільшення кількості наркозалежних осіб, втягнення їх в злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотиків та психотропних речовин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до статті 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до положень статті 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного, даних про особу обвинуваченого, способу вчинення злочину, наслідків, які від нього настали, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_6 основного покарання у виді обмеження і позбавлення волі у межах, встановлених санкцій статтей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він визнається винуватим.

Покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства на певний строк.

Підстав для застосування положень статтей 75, 76 КК України , а так само й призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень статтей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.

Відповідно до положень статті 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 статті 12 КК України якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Вирішуючи питання щодо доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд має виходити з наявності чи відсутності у діях винного корисливого мотиву.

Встановлено, що обвинувачений вчиненив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України вчинив з метою збуту, та при збуті психотропної речовини керувався корисливим мотивом - а саме з метою отримання заробітку.

Остаточне покарання ОСОБА_6 слід визначити за правилами частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

За змістом частин 1 та 3 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Суд вважає визначити обвинуваченому остаточне покарання за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та до остаточного покарання на підставі частини 3 статті 70 КК України приєднати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Оскільки суд не застосовує принцип часткового складання призначених покарань, не вбачається підстав для засосування положень частини 1 статті 72 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів , відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року, відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено під час судового розгляду.

З метою забезпечення виконання вироку суду запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про зарахування до строку відбування покарання обвинуваченому терміну попереднього ув`язнення на підставі частини 5 статті 72 КК України, суд вважає зарахувати ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення з 20 листопада 2024 року (з моменту затримання в порядку статті 208 КПК України) по дату набрання законної сили вироку, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК України).

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений вчинив злочин за ч. 2 ст. 307 КК України з корисливою метою, під час затримання в нього вилучено мобільний телефон, який обвинувачений використовував для здійснення злочинної діяльності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави мобільного телефону «RealmeC51», що зберігається в камері схову відділення поліції № 2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також суд вбачає підстави для скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року (справа № 210/6757/24, провадження № 1-кс/210/1863/24), накладено арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 494 гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070264, мобільний телефон «Realme C51», який упаковано до спеціального пакету ICR 0070266.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи те, що на підставі статей 96-1, 96-2 КК України, статті 100 КПК України суд застосовує спеціальну конфіскацію суд з метою виконання вироку вважає, що після вступу вироку в законну силу захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений в межах даного кримінального провадження ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року - слід скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз на підставі статті 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України та частиною 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік,

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією усього майна, належного йому на праві приватної власності.

На підставі частин 1, 3 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією усього майна, належного йому на праві приватної власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відраховувати з моменту його затримання в порядку статті 208 КПК України, тобто з 20 листопада 2024 року, зарахувавши на підставі частини 5 статті 72 КК України термін попереднього ув`язнення з 20 листопада 2024 року по дату набрання законної сили вироку включно, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року (справа № 210/6757/24, провадження № 1-кс/210/1863/24), якою накладено арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме грошові кошти в сумі 494 гривень, які упаковано до спеціального пакет ICR0070264, мобільний телефон «Realme C51», який упаковано до спеціального пакету ICR 0070266- скасувати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до речових доказів, які слугували знаряддям вчинення злочину: Мобільний телефон «Realme C51» направлені до камери схову відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, первинне пакування, які упаковані до спеціального пакету RIC 2211420 квитанція №1558 конфіскувати в дохід держави.

Речові докази:

грошові кошти у сумі 494 гривень, а саме: 2 купюри номіналом 2 гривні: ТЗ 8594701, ТЄ 4101317; 2 купюри номіналом 5 гривень: ЮА 0039323, МГ 0396830; 3 купюри номіналом 10 гривень: ХБ 6802604, КГ 3536857, МА 5863605; 5 купюр номіналом 20 гривень: ЄБ 4284058, ЕЗ 1395332, ЄБ 0042256, ЄБ 8772384, ЮБ 1626597; 3 купюри номіналом 50 гривень: ЕА 6553530, ЕА 5697133, АГ 0636590; 2 купюри номіналом 100 гривень: УЦ 5395626, АГ 4637678, які упаковано до спеціального пакету ICR 0070264, та передані на зберігання до спеціальної комірки УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 002030 - звернути у власність держави;

- Рідину масою 1 мл, яка наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не містить, яку упаковано до спеціального пакету №5725762, передані до камери схову ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2268 - знищити.

- Речовину масою 0,2074 г, що містить особливо небезпечну речовину PVP, яку упаковано до спеціального пакету №5723707; Речовину масою 31,1 г, яка містить наркотичний засіб канабіс та фрагменти центральних стебел масою 14,52 г, які наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не містять, упаковані до спеціального пакету № 5801950; речовину масою 28,2 г, яка містить наркотичний засіб канабіс та фрагменти центральних стебел масою 24,18 г, які наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не містять, упаковані до спеціального пакету № 5808668 ; Речовину масою 29,9 г, яка містить наркотичний засіб канабіс та фрагменти центральних стебел масою 15,11 г, які наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не містять, упаковані до спеціального пакету № 5805768 та передані до камери схову ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 2158 - знищити.

В порядку статті 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, процесуальні витрати на проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів код бюджетної класифікації 24060300, а саме:

- № СЕ-19/113-24/6622 - 1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) гривень,

- № СЕ-19/113-24/6644 - 1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) гривень,

- № СЕ-19/113-24/6643 -1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) гривень;

- № СЕ-19/113-24/6646 - 1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) гривень;

- № СЕ-19/113-24/6645 - 1989,75 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок) гривень

Матеріали кримінального провадження, внесеного 01.11.2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001398 - залишити у справі № 210/7302/24.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1