ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2413/24 Номер провадження 11-сс/814/728/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

за участю

представника власника майна- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000596,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000596 від 24 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та накладено арешт на майно, а саме:

-4 кубічних метрів напиляних дерев твердих порід «Акація» та «Клен», з метою заборони користування, розпорядження та заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України, які передано на зберігання на територію автогосподарства СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП до вирішення питання по суті;

-бензопилу марки «DEVER», червоного кольору, бензопилу марки «FORESTA», червоного кольору, пластикову каністру об`ємом 5 л білого кольору із речовиною темного кольору маслянистого походження, робітничі рукавиці зі слідами бруду, що належить ОСОБА_7 , з метою заборони користування, розпорядження та заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України, які передано на зберігання до кімнати речових доказів СПД №1ВП №2 Кременчуцького РУП за адресою:смт.Козельщина, вул.Остроградського, буд.117;

-автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_8 , з метою заборони користування, розпорядження та заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України, які передано на зберігання на територію автогосподарства СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП до вирішення питання по суті.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вказав, що майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна та повернути ОСОБА_7 майно, а саме: 4 кубічних метрів напиляних дерев твердих порід «Акація» та «Клен»; бензопилу марки «DEVER», червоного кольору, бензопилу марки «FORESTA», червоного кольору, пластикову каністру об`ємом 5 л білого кольору із речовиною темного кольору маслянистого походження, робітничі рукавиці зі слідами бруду; автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено без участі власника майна та представника, чим позбавлено останніх права заявити клопотання про допит свідків чи дослідження матеріалів справи.

Вказує, що 30.09.2024 клопотав перед судом про долучення до матеріалів справи цілого ряду доказів, які спростовують клопотання прокурора, однак в ухвалі слідчого судді відсутні дані про їх дослідження.

Стверджує, що прокурором не доведено необхідності арешту заявлено ним майна та при цьому у клопотанні не наведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Інші учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Від прокурора ОСОБА_9 на адресу суду надійшло клопотання про здійснення провадження за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 24.09.2024 року до чергової частини ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області по телефону надійшло повідомлення від ДОП СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про те, що за межами с. Хорішки, Кременчуцького району, Полтавської області, у захисній лісопосадці виявлено незаконну порубку деревини.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2024 року за № 0000596.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 246 КК України.

24.09.2024 року під час огляду місця події, а саме лісосмуги неподалік с. Хорішки, Кременчуцького району, Полтавської області було виявлено незаконну порубку 40 дерев твердих порід, а саме 5 акацій та 35 кленів, де вилучено близько 4 метрів кубічних напиляних дров, бензопилу марки «DEVER», червоного кольору, бензопилу марки «FORESTA», червоного кольору, пластикову каністру об`ємом 5 л білого кольору із речовиною темного кольору маслянистого походження, робітничі рукавиці зі слідами бруду, та спили із пнів дерев у кількості 31 шт.

Крім цього на місці події виявлено автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого відповідно до витягу з системи «ІПНП» являється ОСОБА_8

24.09.2024 року винесено постанову про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме: близько 4 кубічних метрів напиляних дерев твердих порід «Акація та «Клен», бензопилу марки «DEVER», червоного кольору, бензопилу марки «FORESTA», червоного кольору, пластикову каністру об`ємом 5 л білого кольору із речовиною темного кольору маслянистого походження, робітничі рукавиці зі слідами бруду, спили із пнів дерев у кількості 31 шт.

Вищевказана вирубка здійснювалася в порушення вимог ст. 37-1 Земельного кодексу України та постанови КМУ від 22.07.2020 року № 650 «Про затвердження та збереження полезахисних лісових смуг, розташованих на землях сільськогосподарського призначення».

25.09.2024 начальник Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Комсомольського міського суду з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи подане клопотання необхідністю збереження речових доказів у кримінальному провадженні та необхідності проведення в подальшому ряду експертних досліджень.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на зазначене майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 170-173 КПК України, враховуючи сукупність доказів, які існували на той час, наклав арешт на вказане у клопотанні майно, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо необхідності застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може переглядатися судом протягом строку досудового розслідування та вирішується в залежності від сукупності доказів, які були отримані органом досудового розслідування та наявності відповідних правових підстав на певній стадії досудового розслідування.

Так, під час апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 », власником якого є ОСОБА_8 , використовувався ОСОБА_7 на підставі довіреності.

Враховуючи наведене, колегія суддів, керуючись принципом змагальності сторін та беручи до уваги, що з часу накладення арешту на автомобіль до часу апеляційного перегляду сплинув значний час, та при цьому прокурором не надано суду доказів, що на даний час ще існують правові підстави для застосування арешту транспортного засобу, які існували на момент розгляду його клопотання в суді першої інстанції, приймаючи до уваги, що обмеження права власності повинно бути співрозмірним завданням кримінального провадження, вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_8 .

В той же час колегія суддів погоджується з необхідністю накладення арешту на 4 кубічних метрів напиляних дерев твердих порід «Акація» та «Клен»; бензопилу марки «DEVER», червоного кольору, бензопилу марки «FORESTA», червоного кольору, пластикову каністру об`ємом 5 л білого кольору із речовиною темного кольору маслянистого походження, робітничі рукавиці зі слідами бруду, оскільки вказане майно віповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України та могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення або ж зберегти на собі його сліди, чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому посилання апелянта про безпідставність накладення арешту на все майно, є необґрунтованим.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, з постановленням нової ухвали апеляційного суду

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 -задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 року скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_8 .

В цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000596 від 24 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-21061, д.н.з. « НОМЕР_1 » власником якого є ОСОБА_8 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 01 жовтня 2024 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 26 грудня 2024 року.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4