Справа № 675/1672/24
Провадження № 1-кп/675/31/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001718 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, працюючого монтувальником шин у ФОП ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 упродовж січня - жовтня 2024 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання домашньому насильству», діючи умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах - своєї доньки ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.

Так, 31 січня 2024 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом вчинення 31.01.2024, близько 18 год. 10 хв., домашнього насильства відносно доньки - ОСОБА_4 .

Також, 01.02.2024 та 07.02.2024 щодо ОСОБА_5 складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за фактами вчинення 01.02.2024, близько 00 год. 10 хв., та 01.02.2024, близько 16 год 30 хв., домашнього насильства відносно доньки - ОСОБА_4 , які направлені на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.02.2024, адміністративні справизафактами вчинення ОСОБА_5 31.01.2024та01.02.2024 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднано в одну справу, ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 гривень.

Крім того, 07.07.2024 працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом вчинення 07.07.2024, близько 19 год. 50 хв., домашнього насильства щодо доньки - ОСОБА_4 , який направлений на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Також, 12.07.2024 працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом вчинення 09.07.2024, близько 02 год. 40 хв., домашнього насильства щодо доньки - ОСОБА_4 , який направлений на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15.07.2024, адміністративні справизафактами вчинення ОСОБА_5 07.07.2024та09.07.2024 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднано в одну справу, ОСОБА_5 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Незважаючи на неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із вчиненням домашнього насильства щодо доньки, ОСОБА_5 , діючи систематично та умисно, продовжив вчиняти психологічне насильство щодо неї, а саме: 08 жовтня 2024 року, близько 20 год 16 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_2 , з метою вчинення відносно своєї доньки - ОСОБА_4 , з якою спільно проживає, домашнього насильства, розпочав словесний конфлікт із донькою, під час якого вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах, використанні нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, словесному приниженні, залякуванні та демонстрації своєї фізичної переваги, чим заподіяв психологічних страждань потерпілій ОСОБА_4 .

Окрім цього, 18 жовтня 2024 року, близько 23 год 09 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення відносно своєї доньки - ОСОБА_4 , з якою він спільно проживає по АДРЕСА_2 , домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання, в черговий раз розпочав словесний конфлікт із донькою ОСОБА_4 , під час якого вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах, використанні нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим заподіявши психологічних страждань потерпілій ОСОБА_4 .

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично переживала психологічне насильство, вчинене її батьком, через залякування, погрози, словесні образи, приниження та сором, що призвело її до стану емоційного виснаження, втрати здатності захистити себе, тривожності, відчуття страху. Як наслідок, ситуації домашнього насильства призводила до внутрішньої конфліктності уявлень про себе, вразливості, невпевненості та переживань комплексу негативних емоцій: роздратування, безвиході, невизначеності та пригніченості, та такими протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 завдано психологічних страждань.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою винуватість визнав повністю та надав суду зізнавальні показання з приводу скоєного ним кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинення її батьком психологічного домашнього насильства по відношенню до неї, за обставин викладених в обвинувальному акті. Також вказала, що батько в стані алкогольного сп`яніння постійно вчиняє протиправні дії, що призводять до психологічних страждань та як наслідок нею викликалися працівники поліції для врегулювання даних обставин. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_5 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, не одружений, за місцем проживання та працевлаштування характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно положень ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно положень ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення повторно, та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із досудової доповіді Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, стосовно ОСОБА_5 оцінюється як середній, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність негативних характеристик обвинуваченого, його каяття у вчиненому, суд знаходить, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до Типової програми для кривдників, що затверджена 01.10.2018 наказом Міністерства соціальної політики України № 1434, передбачено комплекс заходів за результатами оцінки ризиків, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника; формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їхніх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_4 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати щодо ОСОБА_5 обмежувальні заходи, та покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання підлягає залишенню до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 220 (двісті двадцяти) годин громадських робіт.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи на строк 2 місяці у виді:

- заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити попередній - особисте зобов`язання.

Речові докази: копії матеріалів адміністративних справ № 675/215/24 (провадження № 3/675/124/2024) на 38 арк., № 675/1118/24 (провадження №3/675/476/2024) на 25 арк.; оптичні диски «My Media» із наявними відеозаписами з приводу відпрацювання викликів поліції по факту вчинення домашнього насильства за 31.01.2024, 01.02.2024, 07.07.2024, 09.07.2024, 08.10.2024 та 18.10.2024, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1