ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. с-ще Тиврів 145/1976/24

1-кп/145/196/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000220 від 01 жовтня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Гнівань Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, безробітної, з середньою освітою, одруженої, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи обізнаною у тому, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Законом України від 08.05.2024 №3684-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб (тобто до 09.11.2024),26.09.2024 приблизно о 20:00 год, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , вирішила незаконно проникнути на територію зазначеного домогосподарства, маючи на меті збагатитись за рахунок викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, через незачинену хвіртку, без дозволу власників, проникла на територію домогосподарства по АДРЕСА_3 , де поблизу сараю помітила велосипед світло-зеленого кольору торгової марки "Discovery", після чого у неї виник умисел на таємне викрадення даного чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, знаходячись на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрала велосипед світло-зеленого кольору торгової марки "Discovery", вартістю 3255,00 грн.

Відкривши ворота зазначеного домогосподарства, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину направилась на викраденому велосипеді світло-зеленого кольору торгової марки "Discovery" до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

Отже, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 185 КК України визнала.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 дала показання, що 26 вересня 2024 року вона зайшла без дозволу на чуже подвір`я по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала велосипед, на якому поїхала додому. Викрадений велосипед через декілька днів у неї вилучили поліцейські, яким і зізналася у вчиненому. Свою вину визнала, розкаялася, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 надала суду покази про те, що 27.09.2024 виявила факт крадіжки її велосипеда "Discovery", який знаходився поблизу сараю на території її домогосподарства, яка огороджена. З цих причин звернулася в поліцію, які розшукали її велосипед у обвинуваченої ОСОБА_5 , яка зізналася у вчинені крадіжки. Крім того її донька повідомила, що 26.09.2024 бачила ОСОБА_5 на території їх подвір`я.

Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до частин 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У силу ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до іншого сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, оскільки вона через незачинену хвіртку незаконно проникла на огороджену територію домогосподарства ОСОБА_4 , звідки таємно викрала велосипед, який належить потерпілій.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 повинна нести кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд установив, що ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, безробітна, одружена, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні має одну малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не встановив.

Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватої, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченої.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись статтями 50, 65 КК України, суд дійшов висновку призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень статей 75, 76 КК України.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останньої до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 28.12.2024, який необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

Суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, скасовує арешт на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки вона не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 домашній арешт з покладанням наступних обов`язків:

знаходитись за місцем свого проживання в період з 22-00 год. до 05-00 год., за адресою: АДРЕСА_2 ;

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

заборона покидати територію Вінницької області, а також виїзду за межі України, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи реєстрації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2024 року на велосипед «Discovery» світло-салатового кольору, який вилучено та опечатано биркою з відповідними написами та підписами учасників, скріплено печаткою «Для довідок відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області» та який поміщено на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Речові докази: велосипед «Discovery» світло-салатового кольору, який вилучено та опечатано биркою з відповідними написами та підписами учасників, скріплено печаткою «Для довідок відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області», поміщено на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1