ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/875/25

Номер рядка у звіті 364

03 березня 2025 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000057 від 03.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антипівка, Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, з середньою освітою, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС), учасником бойових дій не являється, на утриманні має неповнолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,раніше судимого: вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2024 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 04.11.2024 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, який набрав законної сили 05.12.2024, будучи 16.12.2024 письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання, 16.12.2024 отримав направлення для відбуття покарання за вказаним вироком суду до Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та згідно з розпорядженням сільського голови від 17.12.2024 №12-аг залучений до відпрацювання 100 годин громадських робіт та відповідно до графіків виходу на роботу особи, до якої застосовано покарання у вигляді громадських робіт на грудень 2024 року та січень 2025 року, встановлених секретарем Новодмитрівської сільської ради ОСОБА_5 , повинен був упродовж грудня 2024 року та січня 2025 року, щоденно в робочі дні упродовж 4 годин на день виконувати вирубування кущів та парослів, прибирання сміття в с. Антипівка Золотоніського району Черкаської області.

Разом із цим, ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи свої дії, без поважних причин не вийшов на роботи 25.12.2024, 26.12.2024, 27.12.2024, 30.12.2024, 31.12.2024, 01.01.2025, 02.01.2025, 03.01.2025, 06.01.2025, 07.01.2025, 08.01.2025, 09.01.2025, 10.01.2025, після чого 10.01.2025 року був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, однак продовжив ухилятися від виконання громадських робіт і не вийшов без поважних причин на роботи 13.01.2025, 14.01.2025, 15.01.2025, 16.01.2025, 17.01.2025, 20.01.2025, 21.01.2025, 22.01.2025, 23.01.2025, після чого 23.01.2025 був повторно попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, однак продовжив ухилятися від виконання громадських робіт і не вийшов без поважних причин на роботи, 24.01.2025, 27.01.2025, 28.01.2025, 29.01.2025, 30.01.2025, 31.01.2025 та загалом не відпрацював 76 годин громадських робіт.

Прокурор скерував до суду обвинувальний акт, в якому клопотав про розгляд кримінального провадження в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 уході дізнання визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнав встановлені під час розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_6 .

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом установлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви в добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом ураховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення доведене повністю, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Судом установлено, що обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено..

Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

На підставі зазначеного та керуючись ст. 370-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- особову справу засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 №18/2024 на 49 арк., яку передано на зберігання до Золотоніського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області залишити в розпорядженні володільця;

- копію особової справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 №18/2024 на 49 арк., яку приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1