Справа №760/4054/25 1-кс/760/2947/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000286 від 13 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Пологи Запорізької області, українки, громадянки України, освіта - середня, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 2 місяці із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000286 від 13 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місце, але не пізніше 13 лютого 2025 року, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від незаконних операцій із психотропними речовинами, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, а також незаконним збутом на території міста Києва особливо небезпечних психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний задум направлений на незаконне придбання та зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, але не пізніше 13 лютого 2025 року, ОСОБА_4 , використовуючи багатоплатформовий месенджер «Telegram», через один із телеграмм-каналів домовилася із невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання особливо небезпечної психотропної речовини Р?Р у великому розмірі.

У невставлені досудовим розслідуванням місці та час ОСОБА_4 отримала вказану особливо небезпечну психотропну речовину Р?Р загальною масою не менше 3,178г. Після чого, продовжуючи діяти умисно, з метою подальшого збуту, принесла цю речовину за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_3 , де почала зберігати з метою збуту та здійснила фасування вказаної речовини у поліетиленові пакунки.

13 лютого 2025 року слідчим Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві на підставі частини третьої статті 233 КПК України було проведено обшук квартири АДРЕСА_4 , кімнати, де мешкає ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, зіп-пакет з речовиною невідомого походження, три зіп-пакети з речовиною невідомого походження.

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру № СЕ-19/111-25/9898-НЗПРАП від 14 лютого 2025 року, надана на дослідження речовина світло-бежевого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - Р?Р. Маса Р?Р у речовині становить 3,178 г, що є великим розміром.

13 лютого 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 307 КК України.

14 лютого 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин справи та вчинення іншого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому та просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, остання свою вину визнала та сприяє органу досудового розслідування в здійсненні досудового розслідування інкримінованого їй кримінального правопорушення. Просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання у м. Києві.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та не заперечує проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено статтею 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000286 від 13 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

14 лютого 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до частини другої статті 184 КПК України, підозрюваній надана, що підтверджується розпискою.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Прокурором у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000286 від 13 лютого 2025 року, зокрема, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: рапортом оперуповноваженого УБН ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 від 13 лютого 2025 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13 лютого 2025 року, показаннями підозрюваної ОСОБА_4 від 13 лютого 2025 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 , висновком експерта від 14 лютого 2025 року № СЕ-19/111-25/9898-НЗПРАП, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я, майновий стан підозрюваного тощо), розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

З матеріалів клопотання вбачається, що прокурор вказує про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, про те, що підозрювана може переховуваватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання судом її винуватою, вона з метою уникнення покарання може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

Крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки велика частина доказів у цьому кримінальному провадженні є електронними, що зберігаються в хмарних сховищах, різноманітних вебсервесах, мобільних додатках та мессенджерах, тому перебуваючи на волі підозрювана може вчинити дії, спрямовані на знищення електронної інформації, електронних засобів за допомогою яких можливе зібрання доказів та встановлення інших епізодів кримінальних правопорушень.

Також, підозрювана ОСОБА_4 може вчинити незаконний вплив у виді психологічного маніпулювання, шантажу, підкупу, прохання, умовлянь стосовно свідків у даному кримінальному провадженні, перебуваючи на волі та маючи доступ до засобів зв`язку, мережі Інтернет, буде мати можливість незаконно впливати на осіб-фігурантів.

Окрім того, підозрювана не працевлаштована, не має джерела постійного доходу, веде аморальний, соціальний спосіб життя, тому з метою забезпечення можливості подальшого існування може вчинити інші злочини.

Доказів того, що стан здоров`я підозрюваної не допускає тримання її під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод немає.

Таким чином, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували такі доводи.

Тож, вищевикладене свідчить про те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від шести до десяти років, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, можливість ухилитися від слідства і суду, впливу на свідків, знищення, приховування речей і документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до статті 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та у разі внесення застави, покласти на неї обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177-179, 182, 183, 184, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 квітня 2025 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - 18 години 20 хвилин 13 лютого 2025 року.

Визначити, що строк дії ухвали закінчується о 18 годині 20 хвилин 13 квітня 2025 року.

Визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13 квітня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду міста Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду міста Києва.

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1