В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0000133 від 16.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Слов`яносербськ Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

З метою відсічі військовій агресії російської федерації 24.02.2022 Указом Президента України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Окрім цього, починаючи з 2014 року, збройні сили держави-агресора російської федерації розпочали бойові дії на території України та окупували Автономну Республіку Крим, а також частину територій Донецької та Луганської областей України.

Таким чином, на частині території Луганської області захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств розпочалося ще з 2014 року, а окуповану військовим шляхом територію фактично контролювала терористична організація «Луганська Народна Республіка».

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, під тимчасовою окупацією з 07.04.2014 перебуває вся територія Луганського району Луганської області, на території якої терористичною організацією «ЛНР» створено незаконні органи влади.

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Луганського району Луганської області у лютому 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Постановою ради міністрів луганської народної республіки № 02-04/199/15 від 10.07.2015 було затверджене положення про так-зване міністерство інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (мовою оригіналу «Министерство инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного положення міністерство інфраструктури і транспорту луганської народної республіки являється виконавчим органом держаної влади луганської народної республіки, який здійснює функції з розробки державної політики та нормативно-правового регулювання, контролю та нагляду, галузевому та міжгалузевому управлінню в сфері інфраструктури та транспорту.

Наказом міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (мовою оригіналу «Министерство инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики») № 121 від 20.04.2024 були затверджені положення про управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (далі «положення про управління») та положення про відділ експлуатаційного утримання та ремонту автомобільних доріг управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (далі «положення про відділ»).

Пунктом 1.2. положення про управління передбачено, що до складу Управління входять відділ експлуатаційного утримання та ремонту автомобільних доріг, відділ кошторисної роботи.

Відповідно до п. 1.7. положення про управління, відділи управління очолюються начальниками відділів, які приймаються на посаду та звільняються з посади міністром інфраструктури і транспорту луганської народної республіки в порядку, встановленому законодавством луганської народної республіки

Згідно з 5.2. положення про відділ начальник відділу, серед іншого:здійснює керівництво відділом;організовує роботу відділу;встановлює коло питань, що відносяться до компетенції спеціалістів, організовує їх взаємодію, здійснює контроль за їх діяльністю;дає спеціалістам відділу обов`язкові для них вказівки та доручення в межах їх посадових обов`язків та має право вимагати від них звіт про виконання таких вказівок.

Громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 28.04.2022, перебуваючи на території м. Луганськ Луганської області, яке з 07.04.2014 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також розуміючи факт захоплення Луганського району Луганської області збройними силами російської федерації та лнр, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію та те, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаною про те, що Луганська область є невід`ємною складовою частиною України, ОСОБА_4 , виконуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, керуючись раніше виниклим мотивом, вступила у злочинну змову з невстановленими представниками окупаційної адміністрації держави-агресора, що діяла на окупованій частині Луганської області.

Так, ОСОБА_4 не пізніше 28.04.2022 прийняла пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора та згідно наказу міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки № 134-лс від 28.04.2023 добровільно зайняла посаду начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (мовою оригіналу «начальник сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»).

Відповідно до посадового регламенту начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки, затвердженого т.в.о. міністра інфраструктури і транспорту лнр, на займаній посаді ОСОБА_4 здійснює керівництво відділом та організовує роботу відділу, контролює виконання робіт на об`єктах згідно з технічною документацією, діючими положеннями, інструкціями та нормативними документами, контролює прийом виконаних робіт на об`єктах, оформлення актів прийому-передачі та здачу їх для оплати виконаних робіт, контролює правильність оформлення проектної, нормативної і технологічної документації, контролює виконання працівниками відділу їх службових обов`язків, контролює стан трудової і виконавчої дисципліни у відділі, а також виконує інші обов`язки, передбачені посадовим регламентом начальника відділу.

Поряд з цим, згідно з п. 1.1. посадового регламенту начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки, яку займає ОСОБА_4 , посада начальника відділу є посадою державної цивільної служби лнр і відноситься до головної групи посад категорії «Керівники».

Будучи незаконно призначеною на посаду начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (мовою оригіналу «начальник отдела сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики») ОСОБА_4 , діючи добровільно та умисно, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, отримувала заробітну плату на займаній посаді, реалізовувала свої посадові повноваження шляхом участі в засіданнях комісій щодо конкурсних торгів міністерства, перевіряла підсумкові відомості ресурсів і розрахунки загальновиробничих витрат до актів виконаних робіт, складала кошториси на будівельні роботи та виконувала інші обов`язки згідно посадового регламенту.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 (справа № 308/15412/24, провадження № 1-кс/308/5517/24) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000133, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України, основними засадами судочинства в Україні є: верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 14.11.2024 прийнято рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно вказаного вище обвинувального акту та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої. У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_4 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим вона викликався в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченої до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що відносно неї розпочато кримінальне провадження. Обвинувачена мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченій, надавались її захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_4 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої, а саме приймав участь у дослідженні доказів, виступав у судових дебатах. Захисник був ознайомлений із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового розслідування, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченої кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просила визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 10 років з конфіскацією усього належного їй майна на користь держави.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 під час судових дебатів просив визнати ОСОБА_4 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та виправдати, зазначивши про відсутність доказів добровільного зайняття ОСОБА_4 посади в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Не зважаючи на доводи захисника, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

-наказом від 28.04.2024 № 134-лс (мовою оригіналу «О назначении на должность ОСОБА_6 »), відповідно до якого ОСОБА_6 була призначена на посаду «начальника отдела сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»;

-посадовим регламентом від 20.04.2022 (мовою оригіналу «Должностной регламент Начальника отдела сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»);

-положенням від 20.04.2022 № 121 (мовою оригіналу «Положение об отделе сметной работы управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»);

-наказом від 20.04.2022 № 121 (мовою оригіналу «Об утверждении положения об Управлении автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики и его структурных подразделений»);

-положенням від 20.04.2022 № 121 (мовою оригіналу «Положение об Управлении автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»);

-постановою від 10.07.2015 № 02-04/199/15 (мовою оригіналу «Об утверждении Положения о Министерстве инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»);

-положенням (мовою оригіналу «Положение о Министерстве инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»);

-протоколом № 74 від 21.06.2022 засідання комісії по конкурсним торгам міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки, на якому ОСОБА_4 зазначена як начальник відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг;

-переліком утримувачів випуску банківських карт, у якому пунктом 47 зазначена ОСОБА_4 ;

-копією наказу «Министерства инфраструктуры и транспорта луганской народной республики» від 02.06.2022 № 477-ОД, засвідченою ОСОБА_4 , як «начальником отдела сметной работы Управления автомобильных дорог»

-наказом від 19.05.2022 № 215-ОД, у якому на ОСОБА_4 , як «начальника отдела сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики» покладено контроль за його виконанням ;

-довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за листопад 2022 від 28.12.2022 з актом виконаних робіт № 566, відомостями ресурсів та розрахунком виробничих витрат;довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2022 від 15.12.2022 з актом виконаних робіт № 481, відомостями ресурсів та розрахунком виробничих витрат;довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за жовтень 2022 від 15.12.2022 з актом виконаних робіт № 479, відомостями ресурсів та розрахунком виробничих витрат;довідкою про вартість виконаних робіт та витрат за листопад 2022 від 15.12.2022 з актом виконаних робіт № 480, відомостями ресурсів та розрахунком виробничих витрат, за підписом ОСОБА_4 , як «начальника отдела сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.02.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав за фотознімком ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.05.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав за фотознімком ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.05.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнала за фотознімком ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 14.03.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав за фотознімком ОСОБА_4 ;

-показами свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що станом на 2014 рік працював у м. Луганськ, йому відома гр. ОСОБА_4 , яка після 2014 пішла на співпрацю з так званим міністертством транспорту лнр, з червня по теперішній час займає посаду начальника кошторисного відділу автомобільних доріг лнр, зазначив, що обвинувачена добровільно зайняла вказану посаду;

-показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який повідомив, що з 2011 до 2014 працював у Луганському ДЕУ та йому відома гр. ОСОБА_4 , яку свідок може впізнати за фото;

-показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила, що їй відома обвинувачена ОСОБА_4 , яка є донькою співробітниці, з якою свідок працювала, зазначила, що зможе впізнати ОСОБА_4 за рисами обличчя;

-показами свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що ОСОБА_4 з 2009 по 2014 працювала кошторисником на підприємстві свідка, з соціальних мереж свідок дізнався, що остання зайняла посаду у мінтрансі лнр влітку 2022, повідомив, що обвинувачена залишилась на окупованій території, зазначив, що зможе впізнати ОСОБА_4

-Допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими до матеріалів справи процесуальними документами:

-постановою начальника 1 відділення слідчого відділу Управління служби безпеки України в Закарпатській області про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 13.02.2024;

-постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 14.02.2024;

-постановою прокурора Закарпатської обласної прокуратури про визначення підслідності від 07.03.2024;

-постановою заступника керівника Луганської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.03.2024;

-постановою начальника 3-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях) про призначення групи слідчих від 29.03.2024;

-постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора про визначення підслідності кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні від 09.05.2024;

-постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 13.05.2024;

-постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.09.2024 та супровідним листом № 10-1265ВИХ-24 від 16.09.2024;

-постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 16.09.2024;

-постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 16.09.2024;

-постановою про залучення захисника від 22.08.2024;

-дорученням про надання безоплатної правничої допомоги від 22.08.2024 № 001-070002422;

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000133;

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилося питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Таким чином, дослідженими доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 28.04.2022 прийняла пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора та згідно наказу міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки № 134-лс від 28.04.2023 добровільно зайняла посаду начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки (мовою оригіналу «начальник сметной работы Управления автомобильных дорог Министерства инфраструктуры и транспорта Луганской Народной Республики»). Зазначені обставини підтверджуються відомчими документами незаконно створеного органу, а саме: Наказом № 134-лс від 28.04.2022 про призначення на посаду ОСОБА_4 , затвердженого т. в. о. міністра інфраструктури та транспорту луганської народної республіки, згідно якого ОСОБА_4 призначена начальником відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури та транспорту луганської народної республіки.

Так, згідно з п. 1.1. посадового регламенту начальника відділу кошторисної роботи управління автомобільних доріг міністерства інфраструктури і транспорту луганської народної республіки, яку займає ОСОБА_4 , посада начальника відділу є посадою державної цивільної служби лнр і відноситься до головної групи посад категорії «Керівники».

Зазначені обставини повністю підтверджено сукупністю досліджених судом доказів.

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в незаконному органі влади, створеному на тимчасово-окупованій території.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також, при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК Укарїни є тяжким злочином, вчиненим умисно, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, згідно з інформацією про особу Державної міграційної служби України ОСОБА_4 проживає в Луганській області, Слов`яносербському район, селище Металіст, до адміністративної відповідальності не притягувалась. Листом від 24.05.2024 № 658 КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» повідомили, що не мають інформації щодо перебування/неперебування на диспансерному або консультативному обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_4 .

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності, та у відповідності до ч. 2 ст. 59 КК України з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, обраний ухвалою слідчого судді від 19.09.2024 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 323, 368, 373, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 12, 50, 65, 111-1 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 10 (десять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1