Справа №672/130/25
Провадження №1-кп/672/19/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку кримінальне провадження, внесене 05 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003741 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей, інших утриманців немає, солдат резерву, взвод резерву солдатського складу роти резерву, солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий, а саме:

-10.12.2009 засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-12.07.2010 засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.1ст.70,ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-02.02.2011 засуджений Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,ч.2 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-05.07.2012 засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за ст.198,ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-15.12.2014 звільнений з ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» по відбуттю строку покарання, вибув до АДРЕСА_2 ;

-04.04.2016 засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.3 ст.187, ч.3 ст.357, ч.1ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.5 ст.75 КК України вважати засудженим за ч.3 ст.187, ч.4 ст.357, ч.3 ст.70 до 11 років позбавлення волі, в силу ч.5 ст.72 зарахувати строк з 27.01.2015 по 16.08.2016;

-05.07.2024 звільнений з ДУ «Казанівська виправна колонія (№93)» по відбуттю строку покарання, вибув до АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в період часу з 04.12.2024 по 05.12.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні та в подальшому продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України №740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024- IX від 29.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, проходячи повз домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , помітив на території вказаного домоволодіння автомобіль марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, 1974 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4 та вирішив незаконно заволодіти даним транспортним засобом.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , проник на територію вказаного домоволодіння, через розпашні двостулкові ворота, які на момент події частково привідкриті та в подальшому відчинивши ліві передні двері автомобіля марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, 1974 року випуску, які були не зачинені, проник в салон вказаного автомобіля.

Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_5 , розмістився на місці водія, де використовуючи предмет схожий на ключ, який знаходився в замку запалювання, запустив двигун автомобіля, після чого, всупереч волі власника, таємно, умисно, повторно, незаконно, з корисливих мотивів, заволодів належним потерпілому ОСОБА_4 автомобілем марки «ВАЗ 2101», бежевого кольору, 1974 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 22 287,60 гривень та направився на ньому по вул. Івана Виговського м. Городок Хмельницької області, де в подальшому звернув на вул. Сельського м. Городок Хмельницької області на якій при дорозі залишив вказаний автомобілі.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно поєднаного із проникненням у інше сховище, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, інші учасники не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі добровільно став військовослужбовцем та став на захист країни від збройної агресії рф. Після проходження військової служби протягом декількох місяців та отримання травми у вигляді перелому ребра, вирішив поїхати в гості до своєї родини, яка проживає в с.Купин. В той день ввечері він йшов пішки з лікарні м.Городок в с.Купин, на одній з вулиць побачив відкриті ворота і стоячий на подвір`ї автомобіль марки ВАЗ бежевого кольору. Він зайшов на подвір`я будинку, побачив що ключі автомобіля знаходяться в замку запалювання і вирішив доїхати до с.Купин на автомобілі. Сів в незапертий автомобіль, запустив двигун і поїхав в напрямку с.Купин, але через короткий проміжок часу автомобіль зупинився. Тоді він залишив автомобіль на місці зупинки і направився до своєї сім`ї. В скоєному щиро розкаюється, готовий компенсувати витрати. Зазначив, що готовий повернутися до військової служби. На підтвердження захисником надано клопотання від військової частини НОМЕР_3 про готовність прийняти ОСОБА_5 на посаду стрілець стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що не бажає суворого покарання обвинуваченому, пробачив останнього.

Суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, а саме, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно поєднане із проникненням у інше сховище.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що відповідно до ст.12 КК України вчинене кримінальне правопорушення класифікується як тяжкий злочин, особу винного, зокрема те, що він, раніше судимий, за місцем проживання негативних характеризуючих ознак не встановлено, за місцем несення служби-відповідно до службової характеристики характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальній межі санкції статті.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимогст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374- 376, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 5 грудня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2024 року на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду події від 05.12.2024 за адресою: вул.Сельського, поблизу будинку №20 в м.Городок Хмельницької області, а саме на: автомобіль марки «ВАЗ 2101» бежевого кольору, 1974 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 та в`язку 2 ключів із брелоком «Lada», які поміщено до сейф пакету № ICR 01116031 з позбавленням права відчуження та розпорядження-скасувати.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2101» бежевого кольору, 1974 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_4 , який знаходиться на майданчик тимчасового утримання т/з на території ВПД №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, в`язку 2 ключів із брелоком «Lada», два поліси обов`язкового страхування, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення судових транспортно-товарознавчих експертиз в сумі 8754 грн. 90 коп. ( вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 90 копійок).

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1