ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0000369 від 08.04.2024 про обвинувачення -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Борове, Рокитнівського району, Рівненської області, українки, громадянки України, заміжньої, із професійно-технічною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, -

розгляд кримінального провадження відбувся за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 02.02.2024, близько 13 години 50 хвилини перебуваючи у місті Рівне поблизу військової частини НОМЕР_1 (1129 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону), що знаходиться адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись у автомобілі Chevrolet Captiva, державний номерний знак НОМЕР_2 , надала особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неправомірну вигоду у розмірі 8 300 доларів США (за офіційним курсом Національного банку України становило 320 576, 71 гривень), за здійснення нею подальшого впливу на невстановлених слідством військових посадових осіб військово-лікарської комісії Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», тобто на осіб які уповноважені на виконання функцій держави щодо прийняття ними рішення про визнання військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_6 непридатним для проходження військової служби у Національній гвардії України за станом здоров`я, із виключенням з військового обліку.

Своїми діями ОСОБА_3 , вчинила надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Разом з обвинувальним актом, до суду подано угоду про визнання винуватості укладену 29.11.2024 між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваною ОСОБА_3 з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 покарання визначене в цій угоді.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, в обсязі обвинувального акту у кримінальному провадженні та в обсязі повідомленої їй підозри повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як час, місце, спосіб, наслідки вчиненого кримінального правопорушення. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна. Просила затвердити угоду про визнання винуватості. Вказала, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання, їй роз`ясненні та зрозумілі. Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підтвердила обов`язок визначений в угоді, що зобов`язується співпрацювати у викритті осіб, що причетні до вчинення цього кримінального правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки її умови відповідають вимогам законодавства.

Сторони угоди погодили на призначення ОСОБА_3 покарання, визначене в угоді, за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Суд переконався, що обвинувачена розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є - для прокурора і підозрюваної обмеження права на оскарження вироку; для підозрюваної відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, а також, передбачені у ст. 474 КПК України, право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, з`явлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів їй також роз`яснено та зрозумілі.

Наслідки невиконання угоди, а саме у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, обвинуваченій також зрозумілі.

Суд запевнився, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 - 1 КК України.

В судовому засіданні, суд переконався також у тому, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 369-2 КК України; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; обвинувачена спроможна та зобов`язується виконати взяті на себе за угодою зобов`язання визначені у п.5 - Підозрювана ОСОБА_3 зобов`язується співпрацювати у викритті осіб, що причетні до вчинення цього кримінального правопорушення; узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст. 369-2 КК України, а також, що при укладенні угоди враховані обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також що ОСОБА_3 раніше не судима, одружена, позитивно характеризується.

За положенням п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 369-2 КК України, за ступенем тяжкості, відносяться до нетяжких злочинів.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначається, що застосування спрощеної процедури, зокрема, процедури на підставі угоди про визнання винуватості, має низку переваг для обвинуваченого та правосуддя (скорочена тривалість розгляду справи, швидке визначення винуватості особи та її відповідальності, швидке відшкодування шкоди, заподіяної злочином).

Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи, що угода про визнання винуватості відповідає положенню ч.4 ст. 469 КПК України та змісту ст. 472 КПК України, і обвинуваченій роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення, затвердження угоди та її невиконання, із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна, враховуючи також обставини що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також дані про особу обвинуваченої, а саме що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, одружена, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченою угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Спеціальна конфіскація у даному кримінальному провадженні не застосовується.

Керуючись ч. 2, п. 1 ч.3 ст. 314, ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.11.2024 між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , з одного боку та підозрюваною ОСОБА_3 з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000369 від 08.04.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Речові докази: оригінал медичної картки стаціонарного хворого №16525 ОСОБА_6 , 24 жовтня 2002 року, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції в Рівненській області (м. Рівне, вулиця Хвильового, 2), повернути до - Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (м. Київ, вулиця Госпітальна, 18).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Роз`яснити обвинуваченій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1