справа № 439/2383/24
провадження №1-кс/439/15/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

20 січня 2025 року м. Броди

Слідчий суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 07 листопада 2024 року відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюшків, Бродівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , 07.01.2025 звернувся до слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області з клопотанням, погодженим із прокурором Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні зазначено, що СВ Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 07.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2024 року, приблизно о 13 год. 30 хв., старший інспектор СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_7 та поліцейський СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_8 перебували у складі екіпажу СРПП Ростов 101 (3), у форменому одязі, виконуючи свої службові обов`язки, перевіряючи скаргу ОСОБА_9 на свого сусіда ОСОБА_4 , яка надійшло по лінії «102». Перебуваючи поблизу господарства, що за адресою буд. АДРЕСА_2 07.11.2024 року, приблизно о 13 год. 40 хв., старший інспектор СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_7 , та поліцейський СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_8 , спробували встановити обставини вищевказаного повідомлення у ОСОБА_4 . Однак, ОСОБА_4 перебуваючи в збудженому стані, усвідомлюючи, що поруч із ним знаходяться працівники поліції, які мають намір з ним спілкуватися у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, почав втікати від працівників поліції у середину господарства через хвіртку і з метою забезпечення своєї втечі шляхом застосування фізичної сили розпочав чинити опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків. Продовжуючи чинити опір шляхом застосування фізичної сили стосовно поліцейських, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ударом в частини тіла він зможе заподіяти фізичного болю та тілесні ушкодження, діючи умисно та усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, наніс цілеспрямований удар зігнутою в коліні лівою ногою в область паху старшому інспектору СРПП ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому різкий фізичний біль. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на калитці з права, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Відразу після цього, діючи відповідно до положень п. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення неправомірних дій, опору працівникам поліції та з ціллю недопущення завдання шкоди оточуючим, поліцейський СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_8 почав застосовувати відносно ОСОБА_4 фізичну силу у вигляді загинання обох рук, ОСОБА_4 продовжуючи чинити опір, в цей же момент висмикнув свою руку та умисно наніс один удар кулаком в обличчя поліцейському СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_8 , заподіявши потерпілому фізичний біль.

Крім того, ОСОБА_4 своїми умисними, винними та протиправними діями шляхом втечі від поліцейських, які виконували свої службові обов`язки, із застосовування фізичної сили, що виразилося у штовханні їх руками, нанесенні зігнутою в коліні лівою ногою удару в область паху спричинив легкі тілесні ушкодження старшому інспектору СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 та нанесенні удару кулаком в обличчя спричинив побої поліцейському СРПП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_8 , та вчиненням активної фізичної протидії затриманню поліцейськими, вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

07.11.2024 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження та побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. 08.11.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру. 06.12.2024 ОСОБА_4 додатково повідомлено про підозру в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий вказує, що доказами, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даних кримінальних правопорушень є: Протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 07.11.2024; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення та вищезазначені покази іншого потерпілого; Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , який підтвердив покази надані потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , який підтвердив покази надані потерпілими; Протокол допиту свідка ОСОБА_12 , який підтвердив покази надані потерпілими; Протокол огляду електронного носія інформації на якому наявні відеозаписи із натільної камери поліцейського ОСОБА_8 ; Протокол огляду електронного носія інформації на якому наявні відеозаписи із натільної камери поліцейського ОСОБА_7 .

Слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 є необхідність запобігання ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий вважає, що з метою реалізації належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також із метою запобігання ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Двомісячний строк досудового розслідування, який передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України та обраховується з дня повідомлення особі про підозру, у кримінальному провадженні № 0000348 від 07 листопада 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, закінчувався 08 січня 2025 року, продовжений постановою керівника Золочівської окружної прокуратури до 08 лютого 2025 року.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав. Вказав, що для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту оскільки, є всі підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та не є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового засідання заперечив проти задоволення клопотання. В обґрунтування своїх заперечив вказав, що підозра є необґрунтованою, а ризики ніякими доказами не підтверджено. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистої поруки, поручителем просив визначити його рідну сестру ОСОБА_13 , яка є експрокурором Волинської області.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 під час судового засідання заперечив проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ризики заявлені в клопотанні не підтверджені. Вказав що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просив обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Поручителем просив призначити сестру підозрюваного ОСОБА_13 .

В судовому засіданні ОСОБА_13 подала до суду заяву, в якій просить застосувати щодо її рідного брата ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистої поруки. Зазначає, що вона є експрокурором Волинської обласної прокуратури де працювала на посаді прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах, має тривалий трудовий стаж в органах прокуратури. Надала зобов`язання за необхідності доставити ОСОБА_4 до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Дослідивши клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Примірник клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Розділом II Кримінального процесуального кодексу України визначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПК України).

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000348 від 07 листопада 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

08.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. 06.12.2024 ОСОБА_4 додатково повідомлено про підозру в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000348 від 07.11.2024; Протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 від 07.11.2024; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; Протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; Протокол огляду електронного носія інформації на якому наявні відеозаписи із натільної камери поліцейського ОСОБА_8 ; Протокол огляду електронного носія інформації на якому наявні відеозаписи із натільної камери поліцейського ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків кримінального провадження, то слідчий суддя зазначає, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, проти авторитету органів державної влади. Згідно зі ст.12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, зокрема наявності офіційного місця роботи, сімейного статусу, наявності соціальних зв`язків в суспільстві.

Наведена обставина у виді тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя доходить до переконання, що у клопотанні не обґрунтовано ризик впливу на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні. Потерпілими є працівники правоохоронних органів, а свідками працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 тому, зважаючи на посади вказаних осіб та обставини зазначені у клопотанні, ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні є недоведеним. Крім того, в клопотанні не обґрунтовано який саме вплив та заради чого підозрюваний може його чинити.

Слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено ризик можливості підозрюваного іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, про що свідчить поведінка підозрюваного під час розгляду клопотання про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Однак, щодо заявленого ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, перед слідчим суддею в повній мірі не обґрунтовано вказаний ризик.

Вирішуючи питання щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим, статтею 177 КПК України, та клопотання підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Однак, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , у виді домашнього арешту на даному етапі не є виправданим.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрювана ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, обраний щодо нього попередній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту він не порушував.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 , слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, суд вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, у ході яких використовується моральний (психічний) метод впливу на поведінку підозрюваного.

Довіра до поручителя перш за все полягає в усвідомленні суду того факту, що поручитель зможе сприяти досягненню мети запобіжних заходів та виконанню підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні. Вона обирається за наявності загальних підстав (ст. 177 КПК), і, крім того, особливих підстав. Особиста порука основана на довірі до поручителя з боку суду, яка, в свою чергу, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя, його авторитеті, зокрема, для обвинуваченого, що робить можливим для поручителя забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі потреби - доставку його до органу розслідування чи в суд на першу вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку обвинуваченого, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Суд, визначаючи одного поручителя - особу, яка заслуговує на особливу довіру, повинен встановити чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на обвинуваченого, щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку. Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими якостями.

Слідчий суддя зазначає, що відсутня будь-яка інформація стосовно особи ОСОБА_13 , яка б давала суду підстави вважати дану особу такою, яка заслуговує на особливу довіру. ОСОБА_13 не було надано слідчому судді доказів, що характеризують поручителя, з яких би суд міг встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель достатньо впливати на підозрюваного ОСОБА_4 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку та реально забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з врахуванням даних про особу підозрюваного, обставин інкримінованих злочинів, тяжкості злочинів та суворості покарання за їх скоєння.

Сама лише заява ОСОБА_13 , сестри підозрюваного ОСОБА_4 , з вказівкою на її колишній статус та стаж роботи в органах прокуратури без належних доказів цьому та характеризуючи даних, не вказує, що вона є тією особою яка заслуговує на довіру суду у виконанні функцій поручителя.

Зважаючи на це, клопотання підозрюваного не підлягає до задоволення.

За таких обставин, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, щодо доцільності обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя керуючись статтями 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділу Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 :

-не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає (с. Конюшків, Золочівського району, Львівської області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти суд, слідчого чи прокурора про зміну місця проживання;

-прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора чи іншого визначеного органу державної влади;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1