Справа № 458/879/23
УХВАЛА

судового засідання

20.03.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувального акта в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 28.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

У провадженні Турківського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав, подане до суду 18.02.2025 письмове клопотання про проведення додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Таке клопотання захисник ОСОБА_6 мотивував тим, що висновок судового-психіатричного експерта № 717 від 13.07.2023 є неповним, так як під час проведення комплексної психоло-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , зокрема, під час вирішення питання про те, чи перебувала ОСОБА_5 у стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням або таким, що принижує честь і гідність особи, не враховано факти систематичного домашнього насильства над нею зі сторони потерпілого ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти клопотання захисника обвинуваченої. З урахуванням наданих судовими експертами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 роз`яснень вважає, що відсутні підстави для призначення додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи, оскільки експерт ОСОБА_9 , як експерт психолог, до компетенції якого і належить встановлення стану фізіологічного афекту, чітко вказала, що під час проведення дослідження нею були враховані обставини щодо домашнього насильства в сім`ї обвинуваченої з боку потерпілого та встановлено, що обвинувачена не перебувала в стані фізіологічного афекту на момент інкримінованих дій, а також в іншому емоційному стані, який би міг вплинути на її свідомість. Есперт вказала, що наявність відомостей про факти домашнього насильства у 2020 році не вплинуть на її висновок щодо відсуності стану афекту обвинуваченої на період інкримінованих дій, у випадку призначення додаткової експертизи. Покликання сторони захисту на лист доцента кафедри психологій ОСОБА_10 вважає нікчемними, це не висновок експерта. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечила проти клопотання сторони захисту.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника.

Заслухавши доводи сторони захисту та заперечення прокурора, вирішуючи клопотання сторони захисту, суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У відповідності до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються, зокрема, у порядку, визначеному КПК України, Законом України "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з п. 1.2.13 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі по тексту Інструкція), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Відповідно до п. 6.1-6.4 Розділу VI Інструкції об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку).

Психологічна експертиза також може бути часткою комплексного експертного дослідження, якщо в органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), виникають питання, вирішення яких потребує синтезування спеціальних знань з різних галузей науки (психолого-психіатрична експертиза, психолого-медико-психіатрична, медико-психологічна та психолого-автотехнічна експертиза). До цього переліку також можуть належати психолого-почеркознавча та психолого-лінгвістична експертизи.

Психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки.

Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи (СПЕ) визначені Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865 (далі по тесту Порядок).

Відповідно до п. 10 Порядку предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу.

До компетенції психолого-психіатричної експертизи відноситься оцінка психологічного стану підекспертних у випадках афектних злочинів, коли необхідно встановити, чи має місце фізіологічний афект (сильне душевне хвилювання), емоціональна напруга, яка мала суттєвий і несуттєвий вплив на поведінку особи в кримінальній ситуації, тобто особливий психологічний стан особи або патологічний афект, вже хворобливий стан психіки.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У цьому кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» проведено комплексну амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку експерта № 717 від 13.07.2023 (Т. 4 а.с. 10-18), складеного за результатами вказаної експертизи, ОСОБА_5 на момент інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність та бути науково-психологічною підставою для висновку суду про стан сильного душевного хвилювання. Стан сильного душевного хвилювання є юридичним висновком, а не психологічним.

Як зазначає сторона захисту, на момент проведення вказаної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи, експертом не було враховано усіх матеріалів кримінального провадження, зокрема, факти систематичного домашнього насильства над обвинуваченою ОСОБА_5 зі сторони потерпілого ОСОБА_7 , а тому, на переконання сторони захисту, є потреба у призначенні додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи з урахуванням таких обставин.

Такі доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, позаяк, як видно з висновку експерта, для проведення комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 717 від 13.07.2023, органом досудового розслідування експерту були скеровані матеріали кримінального провадження № 0000369 від 28.04.2023, які досліджувались експертами. Зокрема, в розпорядженні експертів були показання свідків кримінального правопорушення, оглядалась ОСОБА_5 , судово-психіатричним експертом ОСОБА_8 та експертом-психологом судовим ОСОБА_9 проводилась клінічна бесіда з ОСОБА_5 , з якої вбачається, "...що в родині Дяківнич часто виникали конфлікти. Потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння влаштовував скандали. Під час яких, неодноразово наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , що в свою чергу викликало в ОСОБА_5 страх...У даному випадку, у підекспертної ОСОБА_5 була відсутня 3-тя фаза - постафективний стан з психічною та фізичною астенією. Дії підекспертної ОСОБА_5 , після нанесення нею тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 носили досить послідовний та цілеспрямований характер. Вона лила на чоловіка воду, щоб прийшов до тями, потім взяла швабру та два рази ходила до струмка, щоб змити кров на сходах. Зі слів підекспертної: з першого разу кров розмазалась і я знову "пішла до струмка та намочила швабру" (стор. 15 Висновку експерта № 717 від 13.07.2023).

У судовому засіданні судово-психіатричний експерт ОСОБА_8 підтримав висновок експертизи № 717 від 13.07.2023. Зазначив, що будь-які додаткові дані можуть мати значення для додаткової експертизи, однак в даному випадку, питання щодо стану фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану відноситься до компетенції експерта-психолога, а не до його компетенції як експерта-психіатра.

Експерт-психолог судовий ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила висновок експертизи № 717 від 13.07.2023. Зазначила, що мала в розпорядженні матеріали кримінального провадження та нею були враховані обставини щодо домашнього насильства в сім`ї обвинуваченої, які вона встановила з пояснень свідків та про що вказала у висновку. На час дослідження вона вивчала емоційний стан обвинуваченої, що впливав на її свідомість, вивчала всю клінічну картину з урахуванням показань свідків. Пояснила, що обставини щодо домашнього систематичного насильства можуть впливати, а можуть і не впливати на поведінку особи. Тривала травмуюча ситуація може мати наслідки на дії особи, однак треба вивчати поведінку особи на момент вчинення дій. У випадку обвинуваченої, вона діяла під впливом емоцій, але вони не досягли стану фізіологічного афекту, бо відсутня одна з фаз клінічної картини, а саме, 3-тя фаза - постафектний стан, звуження свідомості, оскільки після події обвинувачена діяла послідовно, мила потерпілого, прибирала кров, про що вона детально описала у висновку. Окрім цього, на момент інкримінованих дій обвинувачена перебувала у стані алкогольного сп`яніння середньої тяжкості. Наявність відомостей про факти домашнього насильства у 2020 році не вплинуть на її висновки у випадку призначення додаткової експертизи. При цьому, навіть те, що як вона встановила під час дослідження, що такі дії щодо насильства мали місце тривалий час, однак, вони не призвели до того, що в обвинуваченої настав стан фізіологічного афекту. Цей стан має три стадії, і саме третьої стадії, про що вже зазначала, у даному випадку не було. Щодо стану сильного душевного хвилювання, то це юридичний висновок, а не психологічний.

З досліджених судом копії адміністративних протоколів у справах № 458/898/20, 458/925/20, які подані стороною захисту видно, що 28.09.2020 та 01.10.2020 мали місце факти вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , в ході яких він обзивав потерпілу нецензурними словами, шарпав на одяг, виганяв з будинку.

Долучений стороною захисту лист-відповідь доцента кафедри психіатрії та дитячої психіатрії, психотерапії та клінічної психології ОСОБА_10 суд до уваги не бере, такий не є висновком, а як зазначив захисник обвинувачений має рекомендаційний характер.

Доводи сторони захисту про те, що експерт ОСОБА_8 пояснив суду, що будь-які додаткові матеріали можуть мати значення для додаткової експертизи, суд відхиляє як безпідставі, оскільки експерт висловив таку думку як узагальнену, оскільки питання про яке говорить сторона захисту в розрізі приначення додаткової експертизи відноситься до компетенції експерта-психолога ОСОБА_9 , яка в свою чергу надала суду вичерпні роз`яснення щодо проведеного дослідження.

Відтак, суд з`ясував, що при проведенні комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи встановлювався психічний стан ОСОБА_5 на момент інкримінованих їй дій, при цьому, з урахуванням доводів клопотання сторони захситу, експертом-психологом були враховані конфліктні обставини з нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченій потерпілим ОСОБА_7 .

Окрім цього, як зазначила суду експерт-психолог ОСОБА_9 тривала травмуюча ситуація (домашнє насильство) може мати наслідки на дії особи, однак у випадку обвинуваченої, вона діяла під впливом емоцій, але вони не досягли стану фізіологічного афекту, бо відсутня одна з фаз клінічної картини, а саме, 3-тя фаза - постафектний стан, звуження свідомості, оскільки після події обвинувачена діяла послідовно. Наявність додаткових відомостей про факти домашнього насильства у 2020 році, про які вказує захисник не вплинуть на її висновки у випадку призначення додаткової експертизи.

З висновку експертизи видно, що для проведення дослідження використовувалося: спрямоване опитування підекспертної особи, діагностичне спостереження, аналіз біографічних даних, надані матеріали провадження, показання свідків. У висновку детально описано психічний, соматичний, неврологічний стан ОСОБА_5 .

Експертиза проводилася експертами, які мають стаж експертної роботи 5 та 25 років, у ньому надано вичерпні відповіді на усі поставлені органом досудового розслідування запитання.

При цьому, суд враховує, що відповідно до п. 16 зазначеного вище Порядку, за потреби отримати додаткові матеріли експерт подає клопотання про надання йому додаткових матеріалів та повертає органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), матеріали, надані для проведення експертизи.

У цьому кримінальному провадженні під час проведення комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 717 від 13.07.2023 експерт не звертався для отримання додаткових даних, які б унеможливили проведення експертизи.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги роз`яснення експертів, та те, що поставлені стороною захисту запитання на вирішення додаткової експертизи вже були вирішені під час проведення комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи, про що складено висновок судово-психіатричної експерта № 717 від 13.01.2023, враховуючи підстави її призначення, на які покликалась сторона захисту, суд дійшов висновку про недоцільності призначення такої експертизи, а відтак, у задоволені клопотання сторони захисту необхідно відмовити.

Керуючись ст. 22, 94, 101, 242, 243, 332 КПК України,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинувачено ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про проведення додаткової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складено та підписано 20.03.2025.

Суддя ОСОБА_1