Провадження № 1-кс/932/4217/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000456, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про надання дозволу на проведення огляду,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000456, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про надання дозволу на проведення огляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.11.2024 року, клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Ознайомившись із змістом клопотання та доданими до нього документами, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність повернення його слідчому з наступних підстав.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України).

Крім того, відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права та законність.

Кримінально-процесуальне право встановлює чітку процедуру (порядок, форму) провадження у кримінальних справах: послідовність стадій і умов переходу справи з однієї стадії в іншу, зміст і форму рішень, які можуть бути винесені. Обов`язковість процесуальної форми полягає в точному і неухильному виконанні учасниками кримінального судочинства її приписів. Це положення є одним з неодмінних умов законності провадження у кримінальній справі.

Статтею 132 КПК України встановлено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчим є службова особа уповноважена в межах компетенції передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. (п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Згідно із ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність здійснення процесуальних дій.

Слідчий зобов`язаний організувати проведення ефективного досудового розслідування. Правильність такого твердження підтверджується практикою застосування ЄСПЛ, про обов`язок представника сторони обвинувачення провести ефективне досудове розслідування.

Як зазначено у клопотанні, 13.11.2024, в період часу з 11 год. 35 хв. по 13 год. 40 хв., слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого на подвір`ї зазначеного домоволодіння у останнього виявлено та вилучено, речі, які зазначені у клопотанні.

Статтею 8 Європейської Конвенції основоположних прав та свобод особи, кожному гарантується недоторканість житла.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла.

Статтею 13 КПК України, кожному гарантується недоторканість житла.

Згідно із ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільної згоди особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно із ч. 2 ст. 233 КПК України під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Водночас, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, -на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, для проведення огляду іншого володіння (в даному випадку гаража) слідчому за погодженням з прокурором або прокурору слід було отримати ухвалу слідчого судді про дозвіл на огляд. Проведення огляду за відсутності такого дозволу можливе лише у невідкладних випадках.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що хоча слідчий й називає проведену слідчу дію оглядом, насправді проведена слідча дія за своєю суттю є обшуком, оскільки її метою було відшукання конкретного майна.

Відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення є спеціальною метою, характерною для обшуку, що прямо передбачено ч.1 ст.234 КПК України.

В той час, як метою огляду є лише виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. (ч. 1 ст. 237 КПК України)

За таких обставин, слідчим де-факто проведено обшук.

При цьому з відомостей зазначених у клопотанні вбачається, що слідчий помилково вважає, що проведено огляд у відповідності до ст.233 КПК України.

Клопотання про надання дозволу на проведення огляду та додані до нього матеріали, не містять жодних відомостей про обставини, які зумовили невідкладність проведення огляд/обшуку без отримання попереднього дозволу слідчого судді.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий, дізнавач, прокурор мають право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи в невідкладних випадках, пов`язаних з врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

У контексті ч. 3 ст. 233 КПК України про невідкладність такого випадку свідчать дані про реальну загрозу знищення, втрати майна. У клопотанні про надання дозволу на обшук у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, наданих на його обґрунтування матеріалах, в ухвалі слідчого судді, постановленій ех post factum, має бути вказано, які саме обставини на момент проникнення свідчили, що зволікання може спричинити знищення речових доказів, що відомості про загрозу їх знищення, втрати давали підстави сприймати її як реальну.

В аспекті реалізації правил ч. 3 ст. 233 КПК України недотримання вказаних вище приписів закону, невиконання вимоги про невідкладне звернення до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, за відсутності об`єктивних перешкод звернутися з відповідним клопотанням якнайшвидше після закінчення проведення слідчої розшукової дії, є підставою для відмови слідчим суддею в легалізації обшуку ех post factum.

Вказаний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року за результатами розгляду справи № 466/525/22.

Виходячи зі змісту вказаної постанови, навіть саме собою виявлення та фіксація під час проведення обшуку відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, не є достатньою підставою для його легалізації слідчим суддею ех post factum.

Отже, слідчим не доведено наявність підстав, які б виправдовували невідкладне проведення огляду без попереднього отримання дозволу слідчого судді.

Окремо слід звернути увагу на те, що клопотання повинно бути оформлено належним чином відповідно до загальних засад ведення діловодства, а саме такі матеріали клопотання формуються в обкладинку, також усі додатки повинні бути засвідчені належним чином та долучені до клопотання.

Глава 20 КПК України прямо не врегульовує дії слідчого судді, в разі встановлення невідповідності клопотання вимогам статті 233 КПК України.

Про те ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1ст. 7 цього кодексу.

За загальною засадою «Законність» під час кримінального провадження слідчий, прокурор, слідчий суддя зобов`язані неухильно додержуватись вимог КПК України.

Враховуючи те, що інші глави КПК України передбачають можливість повернення клопотання слідчого про застосування заходів кримінального провадження (зокрема глава 17 КПК України), яке не відповідає вимогам КПК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати аналогію закону та повернути клопотання слідчому.

За таких обставин, приходжу до висновку, що клопотання не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку із чим підлягає поверненню слідчому.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 77, 80, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000456, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про надання дозволу на проведення огляду повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5