Справа № 355/591/25
Провадження № 1-кп/355/115/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2025 р. селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України), без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у межах кримінального провадження №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки селища Баришівка Київської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,освіта середня спеціальна, не має на утриманні малолітніх дітей, не працевлаштована, незаміжня, раніше не судима (в силу положень ст. 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,

УСТАНОВИВ:

1. Відомості щодо кримінального провадження. Позиція сторін та висновки суду щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З обвинувального акта від 28 березня 2025 року, який складений т.в.о. начальника СД ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом ОСОБА_3 та затверджений старшим прокурором групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні - прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , слідує, що ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Досудове розслідування кримінального провадження здійснено відповідно до загальних правил досудового розслідування, передбачених КПК України, з урахуванням положень глави 25 КПК України щодо особливостей досудового розслідування кримінальних проступків.

За наслідками досудового розслідування, на підставі отриманих матеріалів, у порядку ст. 301 КПК України, встановивши, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, до обвинувального акту додано її заяву, складену в присутності захисника, за якою підозрювана згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності (а.с. 76, 80 81), прокурором прийнято рішення, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України та вимог ст. 302 КПК України, про звернення до суду з обвинувальним актом, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд констатує, що із долучених до обвинувального акта матеріалів слідує, що обвинувачена, за участю захисника, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, їй відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України, у тому числі, щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Відповідно, клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні було задоволено судом (ухвала Баришівського районного суду Київської області про призначення кримінального провадження до судового розгляду від 28.03.2025), у т.ч. постановлено розгляд обвинувального акта здійснювати без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, а спрощене провадження щодо кримінального проступку здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачена та її захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України, без зазначення доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а із зазначенням обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (надалі також Закон), передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (надалі також Перелік), зокрема психотропної речовини PVP, включеного до таблиці 2, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 23 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, ОСОБА_2 , 14 березня 2025 року, близько 19 години 30 хвилин, рухалася по вулиці Красилівська в селищі Баришівка, Броварського району, Київської області. В подальшому поруч з будинком №70 по вулиці Красилівська в селищі Баришівка, Броварського району, Київської області на узбіччі дороги неподалік річки Красилівська помітила прозору пластикову колбу з вмістом кристалоподібної речовини світло-зеленого кольору.

В цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - «РVР», для власного вживання, без мети збуту.

Відразу реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 забрала прозору пластикову колбу із психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «РVР» та почала зберігати при собі, а саме в лівій кишені куртки, чим вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

В подальшому, 14 березня 2025 року, близько 19 години 38 хвилин, по вулиці Красилівська в селищі Баришівка, Броварського району, Київської області, працівниками поліції у ОСОБА_2 виявлено та вилучено прозору пластикову колбу з вмістом кристалоподібної речовини світло-зеленого кольору, з психотропною речовиною - «РVР», яку остання всупереч передбаченому Законом порядку незаконно придбала та зберігала за вищевказаних обставин.

Згідно висновку експерта у наданій на дослідження кристалоподібній речовині виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР. Маса РVР в речовині становить 0,333 г.

Відповідно до Списку № 2 «особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено» Таблиці 1 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, «РVР» - є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

3. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, винуватою у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Враховуючи наведене у п. 1, 2 вироку, судом встановлено, що ОСОБА_2 незаконно придбала та зберігала психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, без мети збуту, тобто вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене (передбачений) ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченої правильною та такою, що ґрунтується на дійсних фактичних обставинах справи.

За вказаних обставин, відсутні підстави для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України.

4. Покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

З огляду на принцип індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання (зважаючи на рішення Конституційного Суд України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022), суд, враховуючи:

- дані про особу обвинуваченої (наведені у вступній частині вироку), а також те, що обвинувачена до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не зверталася;

- обвинувачена по місцю проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків, схильна до зловживання спиртними напоями, порушень громадського порядку. Перебуває на обліку у ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області як «адміннаглядний». Протягом року неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності;

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, класифікацію за ст. 12 КК України, а саме вчинення обвинуваченою кримінального проступку;

- особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали;

- поведінку під час та після вчинення протиправних дій;

- обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання;

-відсутність обставин завдання матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням;

- відсутність заявленого цивільного позову в цьому кримінальному провадженні,

вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду, зокрема, такі обов`язки: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу) (п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України), з урахуванням того, що відповідними наказами Міністерства юстиції України затверджено перелік пробаційних програм для суб`єктів пробації, які включають в себе заходи, спрямовані на виправлення того чи іншого криміногенного фактору, що став причиною вчинення особою кримінального правопорушення. Суд зауважує, що пробаційна програма «Попередження вживання психоактивних речовин» покликана забезпечити розвиток та підтримку навичок ефективного самоконтролю, усвідомлення необхідності стратегій зменшення шкоди вiд вживання психоактивних речовин та підвищення вмотивованості до відмови вiд їх вживання.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років (ч. 4 ст. 59-1 КК КК України).

У цій справі, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченої, суд вважає доцільним призначити пробаційний нагляд на строк 2 роки, що полягатиме в обмеженні прав і свобод засудженої, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, а саме шляхом покладення на засуджену до пробаційного нагляду, згідно із ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою - «Попередження вживання психоактивних речовин».

При цьому, з огляду та на підставі ч. 2 ст. 65 КК України, суд зауважує про переконаність в тому, що визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого кримінального правопорушення (проступку) і особою винної.

Водночас, призначення будь-якого іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 309 КК України, на переконання суду, не буде відповідати означеному та не матиме суспільно корисних наслідків, регламентованих ст. 50, 65 КК України. Саме із вказаних міркувань, а також з огляду на те, що обвинувачена не працює, суд не вбачає можливості призначити покарання у виді штрафу.

5. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно із ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання процесуальних витрат вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Згідно із п. 1 - 3 ч. 2, п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою- «Попередження вживання психоактивних речовин».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи у розмірі 3183,60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок) на рахунок: (UA0010742; Отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Баришівська сел/24060300; Код отримувача Казначейство України (ЕАП); Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Назва платежу: «Інші надходження» за проведення експертизи по кримінальному провадженню).

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Речовий доказ: прозору пластикову колбу з вмістом кристалоподібної речовини світло-зеленого кольорута первинне упакування, що запаковано до спец пакету № 0005867, який поміщено на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у випадку оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області ОСОБА_5