Провадження № 1-кп/592/249/25
УХВАЛА

24 січня 2025 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений і його захисник вважають, що немає підстав для продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 09.08.2024 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 07.10.2024 включно.

07.10.2024 під час підготовчого судового засідання суд обрав щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 05.12.2024 включно.

В подальшому, 27.11.2024 суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на строк по 25.01.2025 включно.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою спливає 25.01.2025, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були, заявлені ризики, зазначені в ухвалі суду від 07.10.2024 та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід, на даний час не зменшились, суд враховує той факт, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів щодо малолітньої особи, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років і від семи до десяти років; його вік і те, що він офіційно ніде не працевлаштований і не навчається; відсутність в нього родини й утриманців; раніше неодноразово судимий.

Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам ОСОБА_4 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути взагалі відповідальності за скоєне; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, здобувати собі, як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з метою виключення можливості настання встановлених ризиків.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується щодо кримінального правопорушення, вчиненого із погрозою застосування насильства, то у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 350 КПК України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Суми, на строк два місяці до 24 год 24 березня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій особі Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1