Справа № 304/517/25 Провадження № 1-кс/304/380/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000061 від 18 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменії, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

У С Т А Н О В И Л А:

Детектив Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000061 від 18 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 в січні 2023 року більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, умисно, добре усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення, всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про валюту і валютні операції» та нормативно-правових актів Національного банку про валюту і валютні операції, розпочав реалізацію злочинного наміру, направленого на незаконне збагачення, шляхом придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуті іноземної валюти місцевим жителям Закарпатської області.

Детектив указує, що реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 у січні 2023 року, перебуваючи у місті Свалява Закарпатської області, познайомився з невстановленою особою щоб отримати в такої підроблені купюри іноземної валюти Євро з метою подальшого збуту на території Закарпатської області за обумовлені відсотки від вартості справжніх іноземних купюр. У період часу з січня по липень 2023 року ОСОБА_5 здійснював пошук потенційних клієнтів для збуту підробленої іноземної валюти. В липні 2023 року більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, запропонувавши останньому можливість легкого заробітку шляхом придбання підробленої іноземної валюти високої якості за вигідною ціною, а саме підроблені купюри грошової одиниці Євросоюзу номіналом по 500 Євро. Умовами придбання підробленої іноземної валюти являлася сплата в національній валюті України 50% вартості від справжніх коштів в Євро. В подальшому ОСОБА_5 в ході ведення перемовин на предмет збуту підробленої іноземної валюти з метою власного збагачення, запропонував ОСОБА_7 придбати підроблену іноземну валюту для проби в розмірі 1 000 Євро, номіналом по 500 Євро, за 20 000 гривень. Через певний час ОСОБА_5 в ході телефонної розмови домовився з ОСОБА_7 про збут останньому підроблених іноземних купюр в кількості 1 000 Євро, номіналом купюр по 500 Євро, за 20 000 гривень. Після чого, 06 серпня 2023 року о 16.33 год ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 поряд із залізничним вокзалом у місті Мукачево Закарпатської області з метою отримання від ОСОБА_7 грошових коштів в розмірі 20 000 гривень для їх часткового використання для подальшого придбання підроблених 2-х банкнот номіналом по 500 Євро та їх подальшого збуту (передачі) ОСОБА_7 , отримавши грошові кошти в сумі 20 000 гривень в якості оплати за підроблену валюту в загальній сумі 1 000 Євро, номіналом купюр по 500 Євро. При цьому, на вказаній зустрічі ОСОБА_5 мав намір збути ОСОБА_7 2 000 Євро, проте останній частково відмовився від цієї оборудки, оскільки в нього у наявності було тільки 20 000 гривень. Цього ж дня о 16.40 год ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ОСОБА_7 , самостійно вирушив до міста Свалява Закарпатської області, де під час слідування о 16.41 год підібрав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сів за кермо автомобіля, розпочавши рух в якості водія, та в подальшому разом поїхали у м. Свалява. Прибувши до залізничного вокзалу в м. Свалява, де попередньо на них очікувала невстановлена органом досудового розслідування особа на автомобілі марки «AUDI А6». ОСОБА_8 на проханням ОСОБА_5 о 17.34 год 06.08.2023 передав грошові кошти в національній валюті невстановленій органом досудового розслідування особі водію автомобіля марки «AUDI А6», натомість отримав від цієї невстановленої особи чотири купюри номіналом по 500 Євро, які поклав у бардачок автомобіля, на якому приїхали. Після чого, прямуючи з м. Свалява до м. Мукачева, ОСОБА_5 роздивлявся та оцінював якість отриманих підроблених купюр Євро від невстановленої органом досудового розслідування особи та роз`яснив ОСОБА_8 порядок дій з метою уникнення відповідальності перед правоохоронними органами. Неподалік від місця зустрічі з ОСОБА_7 громадянин ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою конспірації своєї діяльності, передав залишок коштів в національній валюті, попередньо отриманих від ОСОБА_7 , як оплату за дві підроблені купюри номіналом по 500 Євро, ОСОБА_8 та висадив його з автомобіля. Шостого серпня 2024 року о 18.36 год ОСОБА_5 , зберігаючи в бардачку чотири купюри номіналом по 500 Євро, придбаних у невстановленої органом досудового розслідування особи, того ж дня поблизу залізничного вокзалу у м. Свалява Закарпатської області, достовірно знаючи, що вони є підробленими та їх обіг заборонено на території України, а також з метою збагачення та їх подальшого збуту ОСОБА_7 , прибув за адресою: Закарпатська область, місто Мукачево, поблизу залізничного вокзалу, де попередньо на нього очікував ОСОБА_7 . Зустрівшись із останнім, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуту підробленої іноземної валюти, перебуваючи в м. Мукачево, поблизу залізничного вокзалу, та зберігаючи в бардачку автомобіля чотири іноземні купюри номіналом по 500 Євро кожна, надав вказівку ОСОБА_7 взяти з бардачка сервісну книгу, в якій знаходяться 2 000 Євро, купюрами номіналом по 500 Євро, що останній і зробив. Після отримання ОСОБА_7 підробленої іноземної валюти в сумі 2 000 Євро, купюрами номіналом по 500 Євро, останній повідомив ОСОБА_5 , що замовляв тільки 1 000 Євро, так як більше не має коштів в національній валюті для придбання підробленої іноземної валюти, на що ОСОБА_5 повідомив, що решта 1 000 Євро надана йому в борг, за яку ОСОБА_7 розрахується пізніше.

Детектив також указує, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 06 серпня 2023 року (1 €/39,9914 ?), сума в розмірі 2 000 Євро є еквівалентною 79 982, 80 грн. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-23/8548-ДД від 14 вересня 2023 року, надані на дослідження банкноти номіналом по 500 Євро серії З№5 та Х№04 не відповідають за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовому знаку аналогічного номіналу та зразку, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника Європейського Союзу.

Ініціатор клопотання зазначає, що 14 березня 2025 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000061 від 18 липня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: допитами свідків, протоколом за результатами проведення НСРД, аудіо-відео контролю особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, контролю за вчиненням злочину, протоколом огляду матеріалів відеозапису, відповідями на доручення оперативних співробітників УСР в Закарпатській області ДСР НП України, висновком експерта Закарпатського НДКЦ за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 14.09.2023 № СЕ-19/107-23/8548-ДД.

Також зазначає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 199 КК України), за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтися на виклик, посилаючись на те, що він проживає в віддаленому населеному пункті області, ніж той, де знаходиться орган досудового розслідування, або посилаючись на інші нібито форс-мажорні обставини чи поважні причини; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 на даний час є обвинуваченим у вчиненні особливо тяжкого злочину в іншому кримінальному провадженні.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, визначених ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновку, що з метою забезпечення належного виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у клопотанні, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, проте просив застосувати такий тільки у нічний час доби, оскільки в денний час він неофіційно працює (надає послуги з перевезення вантажів). Також показав, що здійснює догляд за своєю матір`ю, а відтак йому потрібно заробляти гроші на прожиття як собі, так і матері.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про обрання цілодобового арешту, зазначивши, що достатнім запобіжним заходом може бути домашній арешт у нічний період доби, оскільки в денний час його підзахисний може працювати.

Вислухавши прокурора, думку підозрюваного та захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 в січні 2023 року більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, умисно, добре усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення, всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про валюту і валютні операції» та нормативно-правових актів Національного банку про валюту і валютні операції, розпочав реалізацію злочинного наміру, направленого на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуті іноземної валюти місцевим жителям Закарпатської області.

14 березня 2025 року о 12 годині 28 хвилин у рамках кримінального провадження № 0000061 від 18 липня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14 березня 2025 року;

- протоколи допиту свідка від 01 вересня 2023 року і 20 березня 2024 року;

- постанову про проведення контролю за вчиненням злочину від 24 липня 2023 року;

- протокол огляду матеріалів та відеозапису, які знаходяться на електронному носії інформації від 02 вересня 2024 року;

- протокол за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо-відео контроль особи від 28 лютого 2024 року;

- протокол за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28 лютого 2024 року;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 03 жовтня 2023 року;

- протоколом за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії аудіо-відео контроль особи від 13 жовтня 2023 року;

- висновок експерта від 14.09.2023 № СЕ-19/107-23/8548-ДД за результатами технічної експертизи документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені в статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши в судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшла висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать, що останній міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

При цьому така обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та його захисником у судовому засіданні не заперечувалась та не спростовувалась.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.

Стосовно наявності ризиків

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує такі ризики.

Так, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя керується презумпцією невинуватості, але разом із цим ураховує можливість застосування реальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що дає можливість зробити висновок про те, що покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на такий строк може бути розцінена підозрюваним більш небезпечною, ніж переховування та втеча.

Слідчий суддя констатує також наявність перестороги щодо можливості впливу ОСОБА_5 на свідків, експертів, спеціалістів та на даний час невстановлену особу, які йому добре відомі, а тому слідчий суддя не виключає можливості вчинення спроб незаконного впливу на таких.

Ризик впливу на свідків з метою викривлення їх показань зберігається до моменту безпосереднього їх сприйняття у судовому засіданні під час судового розгляду, оскільки ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відтак детектив обґрунтовано встановив наявність ризику, про що також указував і прокурор у судовому засіданні, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів та інших співучасників вчинення злочину, з чим погоджується і слідчий суддя.

Крім того, особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. Тому для встановлення ризику впливу на свідків, експертів, спеціалістів та інших співучасників вчинення злочину не є необхідним констатувати таку поведінку підозрюваного у минулому.

Разом із цим, ризик щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, може полягати лише в діях, які не охоплені ризиками, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурором такі дії навіть не були наведені в судовому засіданні для їх оцінки, що виключає наявність такого ризику.

Також ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення стороною обвинувачення не доведено.

Щодо посилання захисника на недоведеність ризику незаконного впливу на свідка, оскільки ОСОБА_5 навіть не відомо його прізвище, то слідчий суддя таке відхиляє, так як останній його добре впізнає, знає де такий проживає.

Відтак слідчий суддя дійшла висновку, що прокурором доведено, а підозрюваним та стороною захисту не спростовано, що в цьому кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в цьому конкретному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім цього, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, докази про вчинення якого є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (виключно позбавлення волі на строк до семи років), стан його здоров`я та вік, те, що офіційно не працевлаштований, неодружений, у нього немає утриманців, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Щодо доводів підозрюваного про застосування до нього домашнього арешту тільки у нічний час доби, оскільки в денний час він неофіційно працює (надає послуги з перевезення вантажів), то слідчий суддя відхиляє такі, оскільки ОСОБА_5 не додано будь-яких доказів (цивільно-правових договорів), з яких можна би було встановити, що він дійсно надає послуги з перевезення вантажів, а також графік здійснення такого перевезення.

Стосовно наданого підозрюваним ОСОБА_5 пояснення, що його мати є особою, яка потребує стороннього догляду, а відтак йому необхідно здійснювати догляд за такою, то слідчий суддя констатує, що підозрюваним не надано жодних доказів, які б підтвердили, що його мати потребує стороннього догляду. Також не доведено відсутність інших осіб, які відповідно до ст. 202 СК України зобов`язані утримувати батьків, які цього потребують.

Отже, доводи підозрюваного, на думку слідчого судді, не впливають на загальний висновок про неможливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені цією нормою закону.

Наведені слідчим суддею висновки свідчать, що клопотання детектива, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання детектива, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 18 травня 2025 року (включно), але в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала діє до 18 травня 2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 11 липня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1