Справа №:755/4383/25
Провадження №: 1-кс/755/958/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження № 0000943 від 17.03.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

18 березня 2025 року слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання вмотивоване тим, що в невстановлений час та місці у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з корисливих мотивів, а саме відділення «БАНКУ ВОСТОКУ», що належить потерпілому ПАТ «Банк Восток» (), та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 12.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме відділення «Банку Восток», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 12, та належить потерпілому ПАТ «Банк Восток» (), у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, заздалегідь підготував знаряддя вчинення злочину, а саме залив до пляшок об`ємом 0,5 літра та 0,3 літри горючу рідину та підготував камінь з метою розбиття скла вікна вказаного відділення банку.

В подальшому, ОСОБА_5 17.03.2025 прибув до будинку 12 по вул. Гната Хоткевича в м. Києві, де близько 01 год. 30 хв., та достовірно знаючи адресу відділення «Банку Восток» підійшов до вікна вказаного відділення, де ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, усвідомлюючи, що своїми діями створює реальну небезпеку для життя та здоров`я мешканців багатоквартирного будинку 12 по вул. Гната Хоткевича в м. Києві в якому розміщено відділення банку, за допомогою завчасно підготовленого каменю розбив вікно відділення банку та в подальшому за допомогою завчасно підготовлених пляшок об`ємом 0,5 літра та 0,3 літри горючу рідину, та за допомогою стороннього джерела запалювання, здійснив підпал текстильної серветки білого кольору поміщеної до пляшки 0,3 літри горючу рідини, однак вказана серветка не розгорілася. Після чого, ОСОБА_5 не виконавши всі дії, що направлені на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, які він вважав необхідними, не зміг довести до кінця, з причин які не залежали від його волі, а саме втручанням в процес підпалу працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчить про те, що він може вчинити дії з метою переховування та уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності. Крім того, останній не має міцних соціальних зв`язків та постійного проживання в місті Києві, та у разі обрання іншої міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, безперешкодно може покинути місто Київ, та переховуватися на території іншої області України. Окрім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходів, не працює і не надає інформацію про джерела доходів, тому можливо прийти до висновку, що грошові кошти отримує протиправним шляхом, так як злочин який йому інкримінується вчинено з корисливих мотивів, тобто ним обрано незаконний шлях отримання коштів для свого існування.

Просив врахувати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного, оскільки це не буде стримуючім фактором для додержання процесуальних обов`язків зважаючи на тяжкість покарання. Не може бути застосовано до підозрюваного і запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного, вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

Також, до підозрюваного не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде не дієвою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що підозрюваного було затримано біля метро Чернігівська за замах на пошкодження майна шляхом підпалу. На відео з камер було встановлено, що підозрюваний підійшов до приміщення банку з пляшками, потім декілька разів заходив за ріг, а згодом взяв камінь та розбив вікно та знову зайшов за ріг. Потім повернувся з пляшками з невідомою сумішшю, але через автомобіль патрульної поліції, який проїздив повз, залишив пляшки та втік.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважав його необґрунтованим. Зазначив, що відсутність місця роботи чи проживання не є підставою, що особа може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Просив врахувати, що його підзахисний раніше не судимий, має молодий вік, постійне проживання в місті Харкові, та застосувати більш м`який захід в вигляді нічного домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрюваний визнав свою причетність до інкримінованого правопорушення. Зазначив, що з його знайомим зв`язався чоловік та запропонував роботу, на яку вони погодились. Їм дали контакти іншої особи в «телеграмі», куди прислали план дій. Там було запропоновано здійснити підпал різних структур. В «телеграмі» є закрита група, яку вони знайшли через ОЛХ за результатами пошуку роботи. В цьому каналі одразу зазначають розмір оплати за виконану роботу. Він сказав, що підпалювати не буде, лише розіб`є вікно, за роботу обіцяли 1500 доларів. На каналі були і інші виді дій, які можливо виконати за гроші. Результат потрібно було сфотографувати і направити. Він розбив скло та втік, пішов в сторону метро Вокзальна. Відійшов від відділення метрів 300 і його затримали поліцейські. Пляшки він не намагався підпалити, залишив їх біля банку.

Заслухавши прокурора та з`ясувавши думку захисника і підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000943, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою. Кримінальне провадження порушено за фактом того, що до Дніпровського УП надійшла заява про те, що 17.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався пошкодити або знищити майно «Банк Восток», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. П. Полуботка, 14а, шляхом підпалу (23894).

17 березня 2025 року о 02.34 годині ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме закінченому замаху на умисне пошкодження майна шляхом підпалу.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколами допитів свідків; протоколом особистого обшуку особи, затриманої у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного; протоколом огляду місця події тощо.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилається орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах клопотання, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, заслуговують на увагу.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а тому, усвідомлюючи можливість призначення реального покарання у разі визнання винним, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; перебуваючи на волі, підозрюваний матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою спонукання до відмови від дачі показів чи зміни раніше наданих показів; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочину, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих захисних версій; ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки не має постійних доходів, не працює, та вчинив злочин, який йому інкримінується, саме з корисливих мотивів.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність ризиків слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено, свідки у межах судового розгляду не допитані, а ризики переховування, незаконного впливу, перешкоджання кримінальному провадженню та продовження вчинення аналогічного кримінального правопорушення є об`єктивними та не спростовуються наведеними стороною захисту аргументами.

Крім того, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність протипоказань для утримання під вартою; останній не одружений, не має сталих соціальних зв`язків. Також, зважаючи на аргументи сторони захисту щодо молодого віку відсутності тяжких наслідків, слідчий суддя вважає, що вони не можуть достатньою мірою нівелювати наведені вище ризики, що наявні у кримінальному провадженні.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній є особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість та обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність місця роботи, постійного джерела прибутку, та те, що за вчинення підпалів мав намір отримати грошові кошти від невстановлених в ході досудового розслідування осіб, у зв`язку із чим, у разі не перебування під вартою, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру з метою власного збагачення або з інших мотивів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальні правопорушення, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

При цьому, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 15 травня 2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 18 травня 2025 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, підозрюваному та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1