печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001691 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001691 за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаючи порядок перетину державного кордону України (виїзду з України) під час дії на її території правового режиму воєнного стану та проведення загальної мобілізації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 19.01.2024, та у невстановленому місці вирішив організувати злочинну схему та надавати за грошову винагороду послуги з незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України, а також сприяння таким діям, наданням порад, вказівок і засобів.

Так, у період з 15 год. 57 хв. по 16 год. 10 хв. 19.01.2024 за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, 24, відбулась зустріч між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої ОСОБА_8 повідомив про необхідність перетину державного кордону України його знайомим громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на що ОСОБА_6 повідомив, що має можливість незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, на так званому «таксі».

Зокрема під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 надав поради та рекомендації щодо термінів повернення в Україну у разі успішного перетину державного кордону України, вибору найбільш сприятливих країн Європейського союзу для подальшого проживання, в т.ч. для уникнення працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на території України та поза її межами. Також в ході зустрічі ОСОБА_6 обумовив із ОСОБА_8 умови незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та вартість вказаної послуги, при цьому зауважив що 3000 (три тисячі) доларів США необхідно надати одразу, в якості авансу.

В подальшому, в період з 15 год. 12 хв. по 15 год. 29 хв. 20.02.2024 під час зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_8 , у приміщенні ТОВ «Старлайф №1» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 120, ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 3 000 (три тисячі) доларів США за організацію переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 , як частину необхідної суми, а також копію паспорта громадянина України та копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я останнього.

В подальшому, 13.03.2025 о 14 год. під час розмови у месенджері «WhatsApp» між ОСОБА_9 з обліковим записом, зареєстрованим за номером НОМЕР_1 , та ОСОБА_6 з обліковим записом, зареєстрованим за номером НОМЕР_2 , останній повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_9 15.03.2025 на зустріч для узгодження остаточних дій щодо його переправлення через державний кордон України, отримання грошових коштів ОСОБА_6 попередньо обумовленої суми у 10 000 (десять тисяч) доларів США, та надання засобу для переправлення через державний кордон України у вигляді заздалегідь підготованого транспорту засобу з водієм.

На виконання зазначеного прохання 15.03.2025 о 14 год. 03 хв. ОСОБА_9 , діючи в рамках контролю за вчиненням злочину, прибув у зазначений ОСОБА_6 час за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 13, де зустрів останнього, після чого, отримуючи повторні поради та вказівки щодо необхідних дій для подальшого незаконного перетину державного кордону України, що виражались у роз`ясненні самого механізму, строках перетину державного кордону України, обидва попрямували до магазину «МегаМаркет», що за адресою: вул. Київська, 2, с. Гатне, Київська обл.

Реалізовуючи злочинний умисел та діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків та отримання за вчинення своїх дій грошових коштів, перебуваючи у вищезазначеному магазині «МегаМаркет» за адресою: вул. Київська, 2, с. Гатне, Київська обл., о 17 год. 10 хв. ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 , грошову винагороду за незаконне переправлення останнього через державний кордон України у вигляді несправжніх (імітаційних) засобів - купюр у вигляді доларів США на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США .

Отже, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років через державний кордон України у період дії на території України правового режиму воєнного стану та під час проведення загальної мобілізації, а також на сприяння таким діям, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 19.01.2024 по 15.03.2025 здійснював організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, а також порадами, вказівками та наданням засобів сприяв указаним діям.

15.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано на підставі статті 208 КПК України (фактичний час затримання 17 год. 24 хв.).

15.03.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність низки ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, а тому ризик переховування є цілком реальним;

- незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, шляхом підкупу та погроз може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі в кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного.

Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:

1) особисте зобов`язання - у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість злочину та кількість слідчих дій, які слід виконати якнайшвидше, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного та наближеність його до місця здійснення досудового розслідування, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням його свободи. До того ж, останній перебуваючи на свободі зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати, здійснювати тиск на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

2) особиста порука - на адресу слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві та Печерської окружної прокуратури міста Києва не надходили письмові звернення осіб, які б могли поручитися за підозрюваного.

3) домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та вчиненню потенційно нових кримінальних правопорушень та ймовірно незавершених.

Аналізуючи всі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що тільки застосування саме найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе усунути ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрюваний не може утримуватися в державній установі «Київський слідчий ізолятор», не встановленого того, що підозрюваний має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України віл 15.08.2014 №1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767 свідчать про неможливість тримання підозрюваної під вартою.

Посилаючись на викладене, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначити ОСОБА_10 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн, а також у випадку внесення застави покласти напідозрюваного такі обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні або спілкуватися з ними із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що ризик переховування актуалізовано з огляду на те, що наразі деякі території України є тимчасово непідконтрольними державним органам влади України. Ризик незаконного впливу на свідків та інших фігурантів у вказаному кримінальному провадженні наявний, оскільки проведенням НСРД встановлено, що ОСОБА_6 вчиняв злочин, у тому числі узгоджуючи дії з іншими особами та повідомляв особі, які співпрацювала зі слідством в рамках конфіденційного співробітництва, що «вони працюють у співпраці з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими особами». Під час зустрічі з ОСОБА_9 , що відбувалася в суботу, ОСОБА_6 привів інших осіб, які наразі встановлюються слідством. Проведенням НСРД встановлено, що дані люди також обговорювали можливість незаконного перетину державного кордону та подальшу організацію такого перетину. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може впливати на свідків, останній давно знає особу ОСОБА_9 та обмежену кількість свідків, які вже допитані під час досудового розслідування, знає інших осіб, з якими він спілкувався щодо злочину, натомість особи яких наразі не встановлено.

Захисники проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність належними та достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначили, що жодних протиправних дій вчинено не було, підозра ґрунтується на розмовах, отриманих в ході проведення НСРД. Зустріч була ініційована ОСОБА_9 , який співпрацював зі слідством в рамках конфіденційного співробітництва, на першу пропозицію ОСОБА_6 відмовив. Вказані дії неправильно кваліфіковані, останні більше походять на шахрайство. Під час затримання підозрюваний поводився доброзичливо, одразу віддав свій мобільний телефон, під час обшуку добровільно видав всі документи, чим спростив роботу оперативних працівників. Свої процесуальні обов?язки ОСОБА_6 виконує належним чином та не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, зобов?язується вчасно прибувати у судові засідання, постійно мешкає за однією адресою, зі свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, впливу на учасників кримінального провадження не має. Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні не підтверджений належними доказами. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, він також не збирається, і протилежному немає жодних доказів. Крім того, підозрюваний має дружину, а також малолітню дитину на утриманні ( ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), вищу освіту, проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1 , має постійну роботу, позитивну репутацію серед знайомих. ОСОБА_6 також є засновником БФ «Вільні» (), де характеризується як порядний, ввічливий, ініціативний керівник, в колективі має позитивні відгуки. Завдяки його діяльності на підтримку обороноспроможності України десятки військових підрозділів отримали необхідну допомогу (амуніція, автомобілі, дрони), що підтверджується численними подяками та грамотами від військових. Аналіз судової практики свідчить про те, що сторона обвинувачення майже завжди у кримінальних провадженнях за ч. 3 ст. 332 КК України звертається з клопотаннями про застосування до підозрюваних запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак суди частіше відмовляють у задоволенні таких клопотань через їх необґрунтованість. З огляду на викладене просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на останнього обов?язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, зазначивши, що максимально допомагає слідству, не ухиляється, не планує нікуди тікати, оскільки хоче довести свою невинуватість. Вказав, що є засновником благодійної організації, офіційно зареєстрований як ФОП, з 2022 року допомагає армії, має різні доходи - від 1000 до 3000 доларів США, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дружина має своє ательє, займається пошиттям речей.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення захисника з долученими до них документами, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001691 від 11.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.03.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України /а. м. 108-112/.

15.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України /а. м. 113-118/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному. провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме у: протоколі огляду від 18.12.2024 /а. м. 14-29/, протоколах допиту свідків ОСОБА_8 від 21.12.2023, 27.02.2024, ОСОБА_9 від 09.02.2024, 15.03.2025 /а. м. 33-45, 124-129/, протоколах про результати НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи від 31.01.2024, 22.02.2024, 26.06.2024, 15.03.2024, 19.07.2024, 15.10.2024 /а. м. 46-56, 65-92, 96-105/, протоколі вручення грошових коштів для проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.02.2024 /а. м. 57-58/, протоколі огляду грошових коштів від 20.02.2024 /а. м. 59-61/, протоколі про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.02.2024 /а. м. 62-64/, протоколі про результати НСРД - спостереження за особою від 14.10.2024 /а. м. 93-95/.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від слідства та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , та суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, покарання за яке встановлене виключно у виді позбавлення волі на строк до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. При цьому нижня межа вказаної санкції передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Таким чином, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням в силу приписів ст. 75 КК України виключається. Така суворість покарання може спонукати особу переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення відповідальності, що обумовлює існування ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. При цьому наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а саме того, що він має сім`ю, малолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, хоч і позитивно характеризує підозрюваного, але не нівелює вказаного ризику, особливо на початковій стадії досудового розслідування тяжкого кримінального правопорушення.

Крім того, існують підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися за кордоном, оскільки обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, під час дії воєнного стану та оголошеної мобілізації.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, беручи до уваги доводи, наведені у клопотанні, наявний з огляду на те, що, як зазначає прокурор, ОСОБА_6 залучив до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення інших осіб, коло яких наразі не встановлено, відтак підозрюваний може особисто чи за допомогою останніх, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою примушення їх до зміни наданих раніше показань. Зокрема, ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, інших причетних до вчинення злочину осіб, може особисто здійснити дії чи схиляти останніх до вчинення дій, спрямованих на примушення свідків (зокрема на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які безпосередньо вказують на ОСОБА_6 як особу, причетну до вчинення злочину), до надання неправдивих показань, здійснювати на них тиск та залякування, в тому числі підкуп. При цьому, доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

Так, як зазначив прокурор, на даний час у кримінальному провадженні не встановлене повне коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим підозрюваний, перебуваючи на волі, може повідомити про обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, надати їм відповідні настанови та поради щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах.

З огляду на конкретний характер інкримінованого діяння, протиправна діяльність може бути продовжена ОСОБА_6 і у разі застосування до нього будь-якого іншого запобіжного заходу, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, - шляхом використання, як і в попередньо інкримінованій діяльності, засобів зв`язку та залученням інших осіб.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого, прокурора та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому на виконання ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , інші дані відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, із урахуванням принципів розумності і співмірності, вважаю необхідним визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, з метою належного контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного вважаю необхідним у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 15.03.2025 та до 13.05.2025.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок суду та надати документ, що це підтверджує, слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків визначити до 15.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1