Справа № 357/3826/25
У Х В А Л А

22 березня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 20.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скребищі, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, одруженого, пенсіонер, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,

установив :

Старша слідча ВРЗЗС СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування y кримінальному провадженні №0000718, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбуваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992р. № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293)завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вибухових пристроїв, за невстановлених досудовим слідством обставин, місці та часі незаконно придбав три гранати GHO-1 з маркуванням RDX10 02-23, які незаконно зберігав за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, до їх вилучення працівниками поліції 20.03.2025.

Крім цього, 20 березня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт з парамедиками швидкої медичної допомоги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прибули на виклик до ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник протиправний умисел, спрямований на погрозу вбивством ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на погрозу вбивством, усвідомлюючи те, що його умисні дії здатні викликати у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, тримаючи у руках гранату GHO-1, від`єднав від неї запобіжний пристрій та повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підірве їх гранатами, які були сприйняті останніми, як реальна підстава для побоювання за своє життя.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , тобто y кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Особа підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Скребищі, Білоцерківського р-н, Київської області, громадянин України, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

20.03.2025 о 19:55 год. працівниками поліції Білоцерківського районного управління за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 20.03.2025 домоволодіння АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено ручну димову гранату «РДГ-55 Ч», три гранати «GHO - 1» та один предмет ззовні схожий на вибуховий пристрій;

-протоколом огляду місцевості від 21.03.2025 під час якого виявлено та вилучено металеві залишки гранати «GHO - 1» після знищення;

-Постановою визнання речових доказів, а саме: ручну димову гранату «РДГ-55 Ч», дві гранати «GHO - 1», металеві залишки предмета ззовні схожого на вибуховий пристрій та металеві залишки гранати «GHO - 1» після знищення від 21 березня 2025;

-Протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 20.03.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , працівника ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відповідно до якого, останній повідомив про події які відбулися поблизу будинку АДРЕСА_1 ;

-Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відповідно до яких останні повідомили, що були залучені до проведення огляду місця події під час якого виявлено та вилучено гранати та вибуховий пристрій;

-Показаннями свідка ОСОБА_14 , працівника ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відповідно до якого, останній повідомив про події які відбулися поблизу будинку АДРЕСА_1 ;

-Показаннями свідка ОСОБА_10 , відповідно до яких, остання підтверджує факт того, що її чоловік, ОСОБА_5 , за місцем їх спільного проживання зберігав гранати в кількості близько 3х штук.

-Заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій остання просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 20.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 погрожував предметом схожим на гранату;

-Заявою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 20.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 погрожував предметом схожим на гранату;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких, остання повідомляє про події з невідомим чоловіком який погрожував їй гранатою;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до яких, останній повідомляє про події з невідомим чоловіком, який погрожував йому гранатою.

Таким чином, ОСОБА_5 бґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за вчинення якого передбачене Законом у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та зазначений злочин, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України класифікується яке тяжкий злочин.

З метою забезпечення виконання підозрюваноним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив застосувати взапобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення заявленого клопотання прокурора не заперечував та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби.

Захисник ОСОБА_4 щодо задоволення заявленого клопотання прокурора не заперечував та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, слідчого, допитавши підозрюваного, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належноїпроцесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиноюпершоюцієїстатті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ст.194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України дає підстави в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 окрім як домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених вище.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, необхідно також врахувати наявність вагомих доказів щодо обругнтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, тяжкість покарання що загрожує останньому у випадку засудження.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби з покладенням певних обов`язків з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, покласти на підозрюваного наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання старшої слідчої ВРЗЗС СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 20.03.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК Україн, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заборонивши залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 22 год. 00 хв. по 06 год.00 хв., строком до двох місяців, тобто до 22 травня 2025 року, включно.

Вважати, що термін дії ухвали - до 22 травня 2025 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до кабінету старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській областіпо вулиці Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київської області за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, що обґрунтовується необхідністю проведення процесуальних дій із підозрюваним;

- повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання;

Відповідоно до вимог частини 3 статті 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий: негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби..

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків покласти на Білоцерківський РУП ГУ НП в Київській області на території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_15