СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/561/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000423 від 09.04.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, гр. України, освіта середня, не одруженої, на утриманні одна малолітня дитина 2016 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

потерпіла: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_6

обвинувачена: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 30.03.2024 приблизно о 22:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті тривалих неприязних стосунків у присутності дитини нанесла умисні легкі тілесні ушкодження своїй матері ОСОБА_5 .

Так, 30.03.2024 приблизно о 22 год., коли ОСОБА_3 разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав, перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , додому повернулась з роботи її матір ОСОБА_5 , з якою вона спільно проживає в одному помешканні, і з якою в цей час виник словесний конфлікт на побутовому грунті. Під час конфлікту ОСОБА_5 з метою його уникнення пішла до своєї кімнати.

У цей час у ОСОБА_3 , обуреною поведінкою своєї матері, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Безпосередньо реалізуючи свій протиправний намір, приблизно о 22:30 год. ОСОБА_3 прибігла до кімнати ОСОБА_5 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, на грунті тривалих особистих неприязних відносин, нанесла не менше 10 ударів по тілу сидячої на ліжку ОСОБА_5 :

- кулаками своїх рук нанесла удари в область голови та правої частини

тулубу;

- після чого схопила пластикові санчата і ними нанесла удари в область тулубу та ніг ОСОБА_5 ;

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 побігла до загального коридору квартири, де схопила до своїх рук парасольку, та, повернувшись до кімнати ОСОБА_5 , незважаючи на спроби малолітнього сина, який прокинувся від шуму, її зупинити і захистити ОСОБА_5 , у його присутності продовжила наносити численні удари в різні частини тіла останньої.

Своїми вищевказаними умисними діями, ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 фізичний біль та спричинила останній наступні тілесні ушкодження: синці - в надбрівній ділянці справа, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу з переходом в проекцію зовнішнього краю лопатки, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на передній поверхні правого плеча у нижній третині, на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині, на внутрішній поверхні правого передпліччя у середній третині, на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого стегна у нижній третині, на задній поверхні лівого плеча у середній третині, кожне з яких відноситься до ЛЕГКОГО тілесного (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину визнала частково та пояснила, що 30.03.2024 рокувона дійсно спричинила своїй матері - ОСОБА_5 , тілесні ушкодження кулаками в область голови та правої частини тулубу, після чого схопила пластикові санчата і ними нанесла удари в область тулубу та ніг матері, а потім схопила парасольку і ще нанесла матері декілька ударів. Так вчинила з матір"ю, бо у неї бувають нервові зриви, можливо тому, що вона є матір`ю-одиначкою чи через те, що потерпіла завжди провокує її, як і сталося, на її думку, і цього разу.

Крім часткового визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 , її винуватість в судовому засіданні повністю доведена показами потерпілої, та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а у своєму взаємозв`язку є достатніми для того, щоб вважати обвинувачення доведеним поза розумним сумнівом.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30.03.2024 року коли вона закінчила роботу в магазині, де працювала продавцем, приїхала додому. Дочка ОСОБА_3 запропонувала їй поїсти, але вона відмовилась. Зайшовши до своєї кімнати почала родягатись, на ліжку лежав онук ОСОБА_8 . В цей момент забігає до неї дочка ОСОБА_3 викрикуючи різні образливі слова, почала бити її кулаками по голові, потім взявши в руки дитячі пластикові санчата почала бити тими санчатами. Не зупинившись на цьому, почала бити її парасолькою, що знаходилась в коридорі доки парасолька не зламалась. Ці удари наносились по плечах, шиї та спині правої сторони в кількості десь від 10 - 20 ударів. Вона при цьому не відповідала на удари, а тільки закривалась руками від ударів. Коли прокинувся онук Марк, який при цьому дуже злякався, ставши між дочкою та нею, розставив руки і стояв мовчки доки обвинувачена не відійшла і вони всі пішли спати. В результаті цього побиття вонла отримала в основному синці на тілі.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні також доводиться даними, які містить:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.04.2024 року, згідно якого було прийнято заяву від гр.. ОСОБА_5 щодо вчинення щодо неї кримінального правопорушення її донькою ОСОБА_3 . ( а.пр. 34);

- витяг з ЄРДР від 09.04.2024 року відповідно до якого було внесено в реєстр заяву ОСОБА_5 щодо вчинення щодо неї кримінального правопорушення ( а.пр. 30);

- довідка №3317 згідно якої ОСОБА_5 01.04.2024 року зверталася в травмпункт КНП « КМКЛ №7» щодо заподіяних їй травм 30.03.2024 року ( а.пр. 36);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2024 року та компакт-диском відеозапису проведеного слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 , щодо обставин події 30.03.2024 року по АДРЕСА_1 , де потерпіла ОСОБА_5 показала як саме її донька ОСОБА_3 умисно нанесла їй тілесні ушкодження ( а.пр. 39-42, 43);

- висновок експерта №042-645-2024 від 15.04.2024 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи відносно гр. ОСОБА_5 та при вивченні медичної документації на її ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження:ушкодження: синці- в надбрівній ділянці справа, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу з переходом в проекцію зовнішнього краю лопатки, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на передній поверхні правого плеча у нижній третині, на тильній поверхні правого передпліччя у середній третині, на внутрішній поверхні правого передпліччя у середній третині, на зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, на передній поверхні правого стегна у нижній третині, на задній поверхні лівого плеча у середній третині, кожне з яких відноситься до ЛЕГКОГО тілесного (за критерієм тривалості розладу здоров`я) ( а.пр. 44-48).

Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі письмових доказів, в тому числі і висновками експертизи, показаннями потерпілої, частково обвинуваченої, відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_3 причетною до вчинення вказаного проступку відносно потерпілої.

При таких обставинах суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченому ч.1 ст. 125 КК України повністю доведена, а тому її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки вона своїми умисними діями спричинила потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення нею кримінального правопорушення щодо особи, з якою вона перебуває у сімейни та близьких відносинах та у присутності дитини.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопрушення, яке згідно з вимогами ст. 12 КК України є проступком, проте суд враховує і дані про особу винної, яка не судима, її ставлення до вчиненого, яке полягає у частковому визнанні винуватості; те, що вона не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про її осудність, має на утриманні малолітню дитину, місце реєстрації та проживання.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст.125 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч.3 ст.349 КПК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, ст.615 КПК України, ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи №042-645-2024 від 15.04.2024 року у розмірі 1 998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп. на користь держави.

Речовий доказ по справі - компакт диск з вмістом відеозапису проведення слідчого експерименту, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1