Справа №: 398/1343/25
провадження №: 1-кс/398/382/25
УХВАЛА

Іменем України

"13" березня 2025 р. м.Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги Приватного підприємства «ВУГЛЕПОСТАЧАННЯ» на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2025 року на електрону адресу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла скарга Приватного підприємства «ВУГЛЕПОСТАЧАННЯ» на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, в якій скаржник просить зобов`язати посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення посадовими особами Державного навчального закладу «Олександрійський професійний ліцей» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Скаргу обгрунтовує тим, що 03.03.2025 року ПП «ВУГЛЕПОСТАЧАННЯ» звернулось до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинення посадовими особами Державного навчального закладу «Олександрійський професійний ліцей» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України (заява №03/3з). Станом на 12.03.2025 року жодної відповіді стосовно результатів розгляду даної заяви не надходило. При цьому, посилається на те, що у заяві було зазначено прохання щодо повідомлення про результати її розгляду письмово.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими документами, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні крім іншого може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача або прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Гарантією недопущення протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину є інститут оскарження зазначених дій в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, за яким слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Натомість, передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобов`язання внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяв є доведення факту подання такої заяви та закінчення перебігу строку, передбаченого ч.1 ст.214 КПК України (24 години). Саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана надати докази на підтвердження своїх доводів.

Скаржник стверджує, що 03.03.2025 року він звертався до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинення посадовими особами Державного навчального закладу «Олександрійський професійний ліцей» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення передбачає дві обов`язкові ознаки: 1) належним заявником до органу досудового розслідування була надана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення; 2) слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання такої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Натомість скаржником до скарги не додано копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.03.2025 року та належних доказів її направлення до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області і підтвердження реального отримання такої заяви, що унеможливлює перевірку дотримання правил підсудності та набуття скаржником права на оскарження означеної ним бездіяльності.

Крім того, згідно ч.1 ст.64-1 КПК України представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; працівник юридичної особи.

Відповідно до ч.2 вказаної статті повноваження представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на участь у провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.05.2022 у справі № 185/8331/21 (провадження № 51-5492км21) дійшов висновку про те, що представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені у статтях 63, 64-1, 64-2 КПК України, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закон.

Скаргу підписано ОСОБА_2 , як генеральним директором ПП «ВУГЛЕПОСТАЧАННЯ», однак доказів того, що ОСОБА_2 є уповноваженою особою на підписання скарги, у розумінні ст. 64-1 КПК України, слідчому судді не надано.

Також звертаю увагу, що стаття 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає, що електронний документ документ, інформацію в якому зафіксовано у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст. 6 цього закону створення електронного документа завершується накладанням електронного підпису.

Отже, під час надіслання документа на електронну адресу суду електронні листи повинні бути скріплені електронним цифровим підписом. Разом з тим, дана скарга надіслана електронною поштою без електронного цифрового підпису, що унеможливляє ідентифікацію автора електронного документа.

Отже, виходячи з викладеного вище, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.304 КПК України, скарга підлягає поверненню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.36,40,303,304 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути Приватному підприємству «ВУГЛЕПОСТАЧАННЯ скаргу на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1