У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 06 грудня 2024 року про арешт майна.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2024 року клопотання прокурора задоволено. Накладено арешт на вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 у з`єднанні з напівпричепом марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджання, користування та його відчуження.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 , просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений шляхом заборони розпорядження, користування та його відчуження на напівпричеп марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Зобов`язати уповноважених працівників поліції повернути напівпричеп марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 його власнику ОСОБА_6 .

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 , просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений шляхом заборони розпорядження, користування та його відчуження на вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 . Зобов`язати уповноважених працівників поліції повернути вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 його власнику - ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.

Апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, а оскаржувана ухвала отримана адвокатом 20.12.2024.

Апелянти зазначили, що санкцією ч. 2 ст. 286 КК України не передбачено такого виду покарання як конфіскація майна. На момент розгляду апеляційної скарги всі експертизи, які стосувалися події, яка є предметом кримінального провадження за №0001021 від 30.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вже проведені, а докази будуть надані у судовому засіданні.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 , також зазначив, що власністю ОСОБА_6 є тільки напівпричеп марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому відсутні жодні сліди від дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ДТП безпосередньо сталося з вантажним сідловим тягачем марки «MAN TGX 18.440».

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 , стверджує, що він є власником вантажного сідлового тягача марки «MAN TGX 18.440», не має жодного відношення до ДТП, а ОСОБА_6 є лише користувачем транспортного засобу.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 у з`єднанні з напівпричепом марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказала, що 30.11.2024 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя встановив, що автомобіль «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що в результаті ДТП на ньому залишилися сліди від події, з метою його огляду, проведення експертиз, слідчих експериментів обставин виникнення та розвитку аварійної події за участю свідків та очевидців даної події, а також у зв`язку з тим, що іншим способом довести обставини, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні, неможливо, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на вантажний сідловий тягач у з`єднанні з напівпричепом, який належить ОСОБА_6 , шляхом заборони розпоряджання, користування та його відчуження.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до апеляційного суду не зявилися повторно.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги надійшли 26.12.2024, та у передбачений законом строк призначені до розгляду на 27.12.2024, проте у зв`язку з ненадходженням матеріалів судової справи, апеляційний розгляд перенесений на 16.01.2025. У подальшому розгляд неодноразово відкладено за клопотаннями апелянта ОСОБА_6 на 28.01.2025 та 27.02.2025. Апеляційний розгляд, призначений на 05.02.2025, відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. У призначений день та дату апеляційного розгляду на 27.02.2025 09:30, ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_7 , які повідомлені про дату та час розгляду справи, до апеляційного суду повторно не з`явилися. Заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги не подали, причини неявки не повідомили. Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії", заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії").

Відповідно, треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як особи, що ініціювали апеляційний перегляд оскаржуваного рішення, повинні сумлінно, з урахуванням принципів добросовісності та розумності, користуватися наданими їй процесуальними правами та утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частин 80; першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції").

З огляду на зазначене, враховуючи, що неодноразові виклики до апеляційного суду проігноровано апелянтами, суд апеляційної інстанції наголошує, що подальше затягування апеляційного розгляду є неприпустимим. Неявка учасників судового провадження без поважних причин, які повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів встановила таке.

Згідно вимогам п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З огляду на те, що повний текст ухвали слідчого судді отримано 20.12.2024, тому строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням мотивів наведених апелянтами, слід поновити.

Щодо доводів апелянтів про безпідставне накладення арешту на автомобіль та напівпричеп до нього, колегія суддів встановила таке.

З матеріалів провадження вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001021 від 30.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З наданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 , видане ТСЦ 5348 від 16.03.2024, на момент ДТП перебував у безпосередньому користуванні водія ОСОБА_6 . Він є власником зазначеного транспортного засобу.

Власником напівпричепу марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_5 , видане ТСЦ 5348 від 22.06.2024, є ОСОБА_6 . На момент ДТП напівпричеп перебував у безпосередньому користуванні водія ОСОБА_6 .

Клопотання про накладення арешту на майно обґрунтовано тим, що автомобіль «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої на ньому залишилися сліди від події, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

Всупереч доводам апелянтів, на переконання колегії суддів, у клопотанні прокурора міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту тимчасово вилученого майна. Є достатні підстави вважати, що майно, на яке накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, та відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні підстави вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Метою арешту вказаного в клопотанні слідчого майна є забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

З наданих до клопотання матеріалів слідує, що автомобіль «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_3 був учасником дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої на ньому залишилися сліди від події, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою його огляду, проведення експертиз, слідчих експериментів обставин виникнення та розвитку аварійної події за участю свідків та очевидців даної події.

Накладення арешту сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування. Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на майно.

За такого, висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене майно є вмотивованими.

Всупереч доводам апелянтів, прокурор під час апеляційного розгляду зазначила, що у кримінальному провадженні призначено проведення експертиз, але ще немає результатів експертиз.

Апелянтами додані копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, з яких вбачається, що вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_6 , видане ТСЦ 0541 від 04.01.2023, є власністю ОСОБА_7 . Власником напівпричепу марки «GRAY ADAMS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_5 , видане ТСЦ 5348 від 22.06.2024, є ОСОБА_6 .

Разом з тим, до клопотання прокурором додані копії свідоцтв, з яких слідує, що вантажний сідловий тягач марки «MAN TGX 18.440», та напівпричеп марки «GRAY ADAMS», зареєстровані за ОСОБА_6 .

Проте, колегія суддів наголошує, що у разі, якщо метою накладення арешту є збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права апелянтів, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

Оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, вмотивованою та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст. 407, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк третім особам, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2024 року.

Апеляційні скарги третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2024 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3