В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в режимі відеоконференції кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001929 від 17.12.2024 року, за № 0000148 від 02.02.2025 з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, непрацевлаштованого, неодруженого, який на утриманні осіб похилого віку, неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, місце проживання якого не зареєстроване, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази: 12.04.2024 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, звільнений з Софіївської ВК №45 23.08.2024 по відбуттю строку покарання, 11.12.2024 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 17 січня 2025 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №2105-ІХ від 03.03.2022, на території України оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому Указами Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» на території України неодноразово продовжено строк проведення загальної мобілізації.

Так, 16.12.2024 близько 20:30 годин, ОСОБА_3 прибув за запрошенням ОСОБА_6 до квартири, в якій мешкає останній, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою переночувати.

В подальшому, 16.12.2024 близько 22:30 годин ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , перебуваючи разом у вказаній квартирі, лягли спати. 17.12.2024, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09:00 годин, ОСОБА_3 , проснувшись у цій квартирі, виявив на столі житлової кімнати інвертор «PURE SINE WAVE 1002W POWER INVERTER», і у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення цього майна та обернення його на свою користь.

В подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи повторно з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, шляхом вільного доступу таємно викрав зі стола житлової кімнати цієї квартири інвертор «PURE SINE WAVE 1002W POWER INVERTER», який належить ОСОБА_6 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи №4292 від 19.12.2024 складає 9961,59 гривень без врахування ПДВ.

Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь, розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 9961,59 гривень.

Крім цього, період часу з 25.01.2025 по 07.02.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні № 1 КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР в палаті № 802 (далі - лікарня), яка розташована по вулиці Мусоргського, 32А в Покровському районі міста Кривого Рогу.

В період перебування на лікуванні в одну палату з ОСОБА_3 був переведений хворий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_3 склалися дружні відносини.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 15:00 години 01.02.2025, ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_7 мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 10C 4/64 GB Graphite Gray» (далі-телефон), який йому надала у користування донька - потерпіла ОСОБА_8 , та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме - вище зазначеного мобільного телефону.

01.02.2025 близько 14:00 години ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно, попрохав у ОСОБА_7 мобільний телефон під приводом піти подзвонити, тим самим ввів останнього в оману щодо своїх істинних намірів. В подальшому ОСОБА_7 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому телефон, марки ««Xiaomi Redmi 10C 4/64 GB Graphite Gray», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №377 від 12.02.2025 становить 3305 гривень.

Діючи на досягнення злочинного результату, ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_7 , вищезазначений телефон, у своє володіння, реалізуючи надалі злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи викрадене майно при собі, діючи із корисливих мотивів, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

Отже, ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 10C 4/64 GB Graphite Gray», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 377 від 12.02.2025 становить 3305 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_8 , чим заподіяв останній майнову шкоду на суму 3305 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі та зазначив, що він перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 викрав інвертор, який в подальшому продав. Також зазначив, що коли перебував на лікуванні у лікарні № 16 попрохав у іншого хворого мобільний телефон. Коли він отримав мобільний телефон під приводом дзвінка, він заволодів ним та в подальшому продав його. Просив суд суворо його не карати.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вважали зібрані в справі докази вини обвинуваченого достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби, наслідки такого розгляду їм зрозумілі.

Суд роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, з якими останні погодилися, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відноситься до категорії нетяжкого та тяжкого злочину, обвинувачений на обліку та нагляду у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога перебуває з 26.07.2018 року по 22.04.2020 року з приводу: «Вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками», раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій статей.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року за ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Про правила призначення покарання у випадках, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, зроблено висновок у постанові об`єднаної палати ВС від 25 червня 2018 року у провадженні № 51-830км18 (справа № 511/37/16-к), від 22 січня 2024 року у провадженні № 51-1565кмо23 (справа № 236/4167/20) згідно якого у кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив злочин за ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року, за яким останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України. Також ОСОБА_3 вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 190 КК України у період іспитового строку, що стає фактичною підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого він звільнявся, таким, що належить відбувати реально (ч. 3 ст. 78, ч. 6 ст. 79 КК України).

Враховуючи наведене ОСОБА_3 слід призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року, більш суворим, призначеним за цим вироком.

Також, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного на підставі ч 4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 190 КК України, слід призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обраний у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2025 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного на підставі ч. 4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2 ст. 190 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 25 лютого 2025 року.

Речові докази:

- інвертор чорного кольору «PURE SINE WAVE 1002W POWER INVERTER», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1