Справа 127/3758/25
Провадження 1-кс/127/1676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження № 0000264 внесеного до ЄРДР 09.08.2023, відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Піщанка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000264 внесеного до ЄРДР 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, у період з кінця лютого 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 01.03.2024 організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин.

Так, у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб, продовженого згідно Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 на 90 діб.

Пунктом 3 зазначеного Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами та доповненнями, а також постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27.01.1995 № 57 виїзд військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, обмежується.

Отже, ОСОБА_7 , розуміючи, що реалізувати розроблений злочинний план щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України самостійно не вдасться, усвідомлюючи той факт, що є встановлений порядок перетинання державного кордону України, діючи умисно з корисливих мотивів, організував злочинну групу та очолив її з метою вчинення злочинів, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, до складу якої залучив ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи у довірчих відносинах із ОСОБА_6 , розробили та довели до відома злочинний план, який полягав у пошуку осіб, які бажають незаконно потрапити на територію Республіки Молдова, доставлення їх до прикордонних населених пунктів Тульчинського району Вінницької області, переправлення даних осіб пішим шляхом через с. Трибусівка, селище Піщанка Тульчинського району Вінницької області, до лінії державного кордону України з Республікою Молдова поза пунктами пропуску, шляхом супроводу поза межами контролюючих споруд ДПС України, де особи повинні були перетнути кордон.

Грошові кошти, здобуті від незаконно переправлених осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 розподіляв між особами, які приймали участь у вчиненні кримінальних правопорушень, в залежності від обсягу та складності виконаних ними дій.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 злочинного плану, ролі та функцій учасників групи були розподілені наступним чином.

ОСОБА_7 , крім створення злочинної групи, координував і спрямовував зусилля інших учасників групи на вчинення злочинів, планував, керував їх вчиненням і безпосередньо вчиняв злочини, зустрічав громадян України у прикордонних населених пунктах Тульчинського району Вінницької області, проводив їх інструктаж, вказував маршрут і місце, яким вони мали перетинати державний кордон України із Республікою Молдова, розподіляв отримані грошові кошти між членами групи, підшукував осіб для незаконного їх переправлення через державний кордон України, поза межами пункту пропуску.

ОСОБА_6 , крім створення злочинної групи, координував і спрямовував зусилля інших учасників групи на вчинення злочинів, планував, керував їх вчиненням і безпосередньо вчиняв злочини, а саме зустрічав громадян України у прикордонних населених пунктах Тульчинського району Вінницької області, проводив їх інструктаж, вказував маршрут і місце, яким вони мали перетинати державний кордон України із Республікою Молдова, поза межами пункту пропуску, проводив їх до визначеного заздалегідь місця, де повинен відбуватись перетин пішим шляхом та отримував грошові кошти від ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових документів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, маючи навики орієнтування на місцевості поблизу державного кордону України в прикордонній зоні Тульчинського району Вінницької області, тобто в районі лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдови, в кінці лютого 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, підшукали громадян України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким достеменно було відомо про зазначені тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, однак, які бажали незаконно перетнути державний кордон України.

Надалі, не встановленим досудовим розслідуванням способом, не пізніше 01.03.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зв`язалися із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і повідомили, що можуть посприяти у незаконному перетині державного кордону України, обумовивши порядок незаконного переплавлення через державний кордон, а також повідомили вартість такої послуги, яка слідством не встановлена.

Після чого, повідомивши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза пунктом пропуску пішим шляхом в Тульчинському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття в с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 01.03.2024.

Далі, 01.03.2024 ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілу ролей між учасниками злочину, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль зустрів у не встановленому досудовим розслідуванням місці, поблизу с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Продовжуючи діяти за раніше розробленим злочинним планом, ОСОБА_6 привіз ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до заздалегідь визначеного місця, поблизу с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області, де за вказівок ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону із деталями маршруту та прив`язкою до місцевості ОСОБА_6 почав вести даних осіб у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону, щоб перевести через державний кордон України поза пунктом пропуску, таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змогли переправити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пішим шляхом на територію Республіки Молдови.

Крім того, ОСОБА_7 , розуміючи, що реалізувати розроблений злочинний план щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України самостійно не вдасться, усвідомлюючи той факт, що є встановлений порядок перетинання державного кордону України, діючи умисно з корисливих мотивів, організував злочинну групу та очолив її з метою вчинення злочинів, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, до складу якої залучив ОСОБА_6 та ОСОБА_10

ОСОБА_10 , за вказівками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 безпосередньо вчиняв злочини, а саме виконував роль провідника та проводив громадян України у прикордонних населених пунктах Тульчинського району Вінницької області, вказував маршрут і місце, яким вони мали перетинати державний кордон України із Республікою Молдова, поза межами пункту пропуску та доводив їх до визначеного заздалегідь місця, де повинен відбуватись перетин пішим шляхом та отримував грошові кошти від ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, всупереч вимогам Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, відповідно до якого продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, маючи навики орієнтування на місцевості поблизу державного кордону України в прикордонній зоні Тульчинського району Вінницької області, тобто в районі лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдови, на початку березня 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, підшукали громадян України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким достеменно було відомо про зазначені тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України.

Надалі, не встановленим досудовим розслідуванням способом, не пізніше 14.03.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зв`язалися із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і повідомили, що можуть посприяти їм у незаконному перетині державного кордону України, обумовивши порядок незаконного переплавлення через державний кордон, а також повідомили, що вартість такої послуги буде становити 3000 доларів США за особу, які необхідно перерахувати на крипто гаманець.

Після чого, 14.03.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомивши ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза пунктом пропуску через державний кордон пішим шляхом в Тульчинському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття в селище Піщанка Тульчинського району Вінницької області 15.03.2024.

На наступний день, 15.03.2024 ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілу ролей між учасниками злочину, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль зустрів у селищі Піщанка Тульчинського району Вінницької області та перевіз ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до не встановленого будинку, що розташований у с. Трибусівка Тульчинського району Вінницької області.

Так, продовжуючи діяти за раніше розробленим злочинним планом, ОСОБА_10 , який виконував роль провідника забрав з будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і почав їх вести у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону, з метою переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи спільним умислом, переправили ОСОБА_11 та ОСОБА_13 пішим шляхом на територію Республіки Молдови, однак через незалежні від них причини не вдалось переправити ОСОБА_12 , котрий загубився та був затриманий працівниками ДПСУ.

Крім того, ОСОБА_7 , розуміючи, що реалізувати розроблений злочинний план щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України самостійно не вдасться, усвідомлюючи той факт, що є встановлений порядок перетинання державного кордону України, діючи умисно з корисливих мотивів, організував злочинну групу та очолив її з метою вчинення злочинів, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, до складу якої залучив ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та невстановлену на даний час досудовим слідством особу, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.

Не встановлена на даний час досудовим слідством особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, за вказівкою ОСОБА_7 , здійснював підшукування осіб призовного віку, інструктував їх та вказував місце про перетинання державного кордону України пішим шляхом поблизу прикордонних населених пунктів Тульчинського району Вінницької області поза межами пункту пропуску.

Таким чином, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , та невстановлена на даний час досудовим слідством особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за попередньою змовою групою осіб, всупереч вимогам Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, відповідно до якого продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, маючи навики орієнтування на місцевості поблизу державного кордону України в прикордонній зоні Тульчинського району Вінницької області, тобто в районі лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдови, на початку квітня 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, підшукали громадян України ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_9 , яким достеменно було відомо про зазначені тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України.

Надалі, не встановлена на даний час досудовим слідством особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, не пізніше 05.04.2024 через мобільний додаток «Whatsapp» зв`язалася із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та повідомила, що можуть посприяти їм у незаконному перетині державного кордону України, обумовивши порядок незаконного переплавлення через державний кордон, а також повідомив, що вартість такої послуги буде становити 5000 доларів США відповідно, які необхідно перерахувати на крипто гаманець.

Після чого, 05.04.2024 не встановлена на даний час досудовим слідством особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи за заздалегідь обумовленим планом, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою мобільного додатку «Whatsapp» повідомила ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза пунктом пропуску через державний кордон пішим шляхом в Тульчинському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття в селище Піщанка й с. Попелюхи Тульчинського району Вінницької області 05.04.2024.

Далі, 05.04.2024 ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілу ролей між учасниками злочину, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль зустрів у с. Попелюхи Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , і перевіз їх до не встановленого будинку, що в селищі Піщанка Тульчинського району Вінницької області, де вони залишились очікувати подальших вказівок.

В подальшому, 07.05.2024 ОСОБА_6 із невстановленого будинку на не встановленому автомобілі із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виїхав до центру селища Піщанка Тульчинського району Вінницької області, де до них підсів ОСОБА_16 .

Так, продовжуючи діяти за раніше розробленим злочинним планом, ОСОБА_6 привіз до не встановленого будинку ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , де ОСОБА_10 , який виконував роль провідника, отримав вказівку вести даних осіб у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону, з метою переправлення через державний кодон України поза пунктом пропуску, однак ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були затримані працівниками ДПСУ в будинку.

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та не встановленої на даний час досудовим слідством особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи спільним умислом, не змогли переправити ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішим шляхом на територію Республіки Молдови, через незалежні від них причини, адже були затримані працівниками ДПСУ.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, всупереч вимогам Указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, відповідно до якого продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, маючи навики орієнтування на місцевості поблизу державного кордону України в прикордонній зоні Тульчинського району Вінницької області, тобто в районі лінії розмежування державного кордону України та Республіки Молдови, в кінці квітня 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, підшукали громадян України ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_11 , яким достеменно було відомо про зазначені тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України.

Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не встановленим досудовим розслідуванням способом, не пізніше 26.04.2024 зв`язалися із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та повідомили, що можуть посприяти у незаконному перетині державного кордону України, обумовивши порядок незаконного переплавлення через державний кордон, а також повідомили вартість такої послуги, яка слідством не встановлена.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не пізніше 26.04.2024 повідомивши ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза пунктом пропуску через державний кордон пішим шляхом в Тульчинському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття в селище Піщанка Тульчинського району Вінницької області у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше 26.04.2024.

Далі, 26.04.2024 ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілу ролей між учасниками злочину, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль зустрів у не встановленому досудовим розслідуванням місці, поблизу селища Піщанка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Продовжуючи діяти за раніше розробленим злочинним планом, ОСОБА_6 привіз ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до зазделегідь визначеного місця, яке не встановлено досудовим розслідуванням та за вказівок ОСОБА_7 за допомогою мобільного телефону із деталями маршруту та прив`язкою до місцевості почав вести даних осіб у напрямку лінії розмежування українсько-молдовського кордону, з метою переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску,

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи спільним умислом, переправили ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пішим шляхом на територію Республіки Молдови.

Таким чином, учасники вказаної групи, маючи єдині наміри щодо вчинення злочинів, протягом значного періоду часу вчинили узгоджені, послідовні, системні, продовжувані, тривалі протиправні винні дії, конкретний перелік яких наведено в повідомленні про підозру кожному, у відповідності до кількості кримінальних правопорушень.

У вчинених кримінальних правопорушеннях підозрюється:

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Піщанка Піщанського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, якому 18.01.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

На виконання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 забезпечено вручення вказаних повідомлень про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Однак на виклики до слідчого останній не з`явився та до теперішнього часу не надав будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин неявки.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 30.12.2024 та нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України;

- іншими доказами у кримінальному провадженні.

Під час відвідування житла ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 установлено, що підозрюваний з листопада 2024 року за вказаним місцем проживання не з`являється.

Також, з отриманого рапорта працівників УКР ГУНП у Вінницькій області за результатами виконання доручень наданих в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що ОСОБА_6 перетнув державний кордон України 27.11.2024 об 21:16 в пункті пропуску Шегині, про що отримано відомості 22.01.2025 з ГЦОСІ Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_7 в базі даних осіб, що перетинали державний кордон України не значиться.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено та є достатньо підстав вважати, що останній виїхав до Республіки Польща, у зв`язку з чим 31.12.2024 його оголошено в розшук, а 27.01.2025 оголошено у міжнародний розшук.

Разом з тим, Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України може внести до Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію червоного оповіщення щодо розшукуваної особи (розшук з метою арешту та екстрадиції).

Однією з основною вимогою Комісії з контролю файлів Інтерполу при внесенні інформації про міжнародний розшук особи з метою її арешту та екстрадиції до телекомунікаційних обліків Організації є наявність чинної ухвали судді/суду про обрання відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На 99-й сесії (27 лютого по 3 березня 2017 року) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b, іі) Правил Організації. Ст. 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, однією з основних вимогою інституції Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) розшукуваної особи (так зване внесення інформації про міжнародний розшук особи (червоне оповіщення) є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її міжнародного розшуку, оскільки такі посилання розцінюються міжнародною організацією як порушення прав і основоположних свобод людини.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва 20.09.2018 (провадження № 11-сс/796/4578/18) зазначила, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України). В даному випадку це і було здійснено, шляхом винесення постанов спочатку про оголошення ОСОБА_6 в державний, а згодом і в міжнародний розшуки.

Фактична ж дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Департаменту міжнародного поліцейського НП України та внесення відомостей про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є початком перебування особи в міжнародному розшуку в розумінні вимог ст. 281 КПК України, а будь-яких інших документів, зокрема, довідки Інтерполу, витягу з бази Інтерполу тощо, зазначена норма закону не вимагає.

Так, згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук. Особа оголошується в міжнародний розшук після або одночасно з оголошенням в державний розшук. Отже, чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевказане, на даному етапі досудового розслідування існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді до дев`яти років, не має стійких соціальних зв`язків, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України;

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань під час досудового слідства та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, тобто наявні ризики передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховується тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПУ України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обрані відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що ризики зазначені стороною обвинувачення не доведені, а тому просила відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000264 від 09.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 дійсно виїхав за межі території України.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.01.2025 ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук.

Також слідчий суддя бере до уваги те, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеня, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_6 намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя