У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000198 за апеляційними скаргами заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2024 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Криве Озеро Миколаївської області, громадянка України, працюючої на посаді майстра виробничого навчання Кривоозерського професійного аграрного ліцею, яка зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,

учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_8

обвинувачена ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати з підстав

істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 - закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченої складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383,ч.1 ст.384 КК України.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України і призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 383 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік; за ч. 1 ст. 384 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 на час пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Ухвалено строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки обвинуваченої на облік уповноваженим органом з питань пробації. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Вказує, що у обвинуваченні, визнаному судом доведеним, указано на дії ОСОБА_7 щодо телефонного повідомлення про конфлікт з керівництвом аграрного ліцею, здійснення нею завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та надання завідомо неправдивих показань свідка. Однак у чому полягала неправдивість повідомлення про кримінальне правопорушення не зазначено, про які обставини ОСОБА_7 надала неправдиві свідчення та у чому їх суть не наведено, якого кримінального правопорушення стосуються неправдиві відомості не вказано, у яких правовідносинах та за яких обставин і участі яких суб`єктів не визначено, що на думку прокурора, безумовно унеможливлює якісний і повний захист особи.

Крім того, зазначає, що наведений виклад сформульованого обвинувачення не дозволяє мати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, зокрема об`єктивної і суб`єктивної сторони та об`єкту, що у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з її юридичною формулою.

Зазначає, що викладене свідчить про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення по суті обвинувачення, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що у заяві і у показах ОСОБА_7 мова йшла саме про підробку характеристики і саме у повідомлення про підробку даного документу, ОСОБА_7 , обвинувачується, проте зауважує, що будь-яка характеристика за своїм юридичним змістом не є офіційним документом, та відповідно, повідомлення про факт підробки характеристики не може вважатися кримінальним правопорушенням у розумінні ч.1 ст.358 КК України, а тому вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченої ОСОБА_7 об`єктивної сторони складів правопорушення, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України. Крим того, зауважує, що судом не взято до уваги, що в діях ОСОБА_7 відсутня також і суб`єктивна сторона складів інкримінуємим їй кримінальних правопорушень, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність у діях обвинуваченої прямого умислу на вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.

Звертає увагу, що судом не враховано відсутність документальних доказів попередження обвинуваченої про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України у протоколі допиту її в якості свідка, що хибно стверджує сторона обвинувачення. Не враховано судом і відсутність в матеріалах справи показань свідків, які в тому числі згадуються у вироку які могли б мати суттєве значення для об`єктивного і неупередженого розгляду справи, при цьому суд посилався на покази свідка, які не озвучувались під час судового розгляду, а саме покази свідка ОСОБА_9 , які на думку сторони захисту, є суперечливими.

Зауважує, що стороною захисту неодноразово зверталась увага суду на неналежне ставлення до своїх обов`язків судового експерта, порушення ним інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, проте судом не надано оцінки обставинам підготовки та результатів почеркознавчої експертизи, наявної в матеріалах справи. Стверджує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки грубим порушенням органом досудового розслідування ст.ст.42, 111, 112, 137, 276 КПК України під час повідомлення ОСОБА_7 про підозру, що зафіксовано процесуальними документами та відеозаписом виконання процесуальної дії, а саме письмове повідомлення про підозру від 08.11.2023р. здійснювалось за відсутності захисника, пам`ятка про права підозрюваного і протокол роз`яснення права на захист підписані лише слідчим, понятими вказані документи не підписані.

Вважає, що суд мав прийти до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних та беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 18.04.2023 року близько 11 год. 06 хв., ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , звернулася на спец. лінію «102» з повідомленням про те, що за адресою Кривоозерський район смт. Криве Озеро вул. Калантирська, 7, конфлікт з керівництвом аграрного ліцею. Вказане повідомлення зареєстровано до ІТС ІПНП ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області за № 695. За вказаною у повідомленні адресою було направлено слідчо-оперативну групу ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області. Цього ж дня, об 11 год. 15 хв. прибувши до приміщення Кривоозерського ПАЛ розташованого по вул. Калантирська, 7, в смт. Криве Озеро Первомайського району Миколаївської області, працівниками поліції, які входили до складу слідчо-оперативної групи ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївської області, розпочато проведення перевірки. В ході проведення перевірки за телефонним повідомленням ОСОБА_7 , остання умисно, з метою подання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, що засвідчено її особистим підписом, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, оскільки підпис та дата в характеристиці виконана нею особисто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здійснила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що насправді не відповідає дійсності, які виклала у письмовій заяві від 18 квітня 2023 року. Після підписання заяви ОСОБА_7 передала її працівникам поліції, та в подальшому, 27 квітня 2023 року, на підставі завідомо неправдивого повідомлення викладеного у заяві, органом досудового розслідування, а саме дізнавачем сектору дізнання ВП № 3 Первомайського РВП розпочато кримінальне провадження № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про що відповідні відомості внесено до ЄРДР. В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 27.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлено відсутність події злочину, у зв`язку з чим 14 вересня 2023 року винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 , судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення дізнавачу про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, 10.05.2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого по вул. Центральна, 72, в смт. Криве Озеро Первомайського району Миколаївської області, маючи, відповідно до статті 65 КПК України, статус свідка у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2023 р., за ч. 1 ст. 358 КК України, у період з 10 год. 00 хв. по 10 год. 45 хв. перебуваючи в приміщенні ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого по вул. Центральна, 72, в смт. Криве Озеро Первомайського району Миколаївської області, під час допиту як свідка, будучи попередженою дізнавачем СД ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, що засвідчено власним підписом, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, надала органу досудового розслідування завідомо неправдиві показання про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, якого насправді не було.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 , судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 384 КК України, а саме: завідомо неправдиве показання свідка, надані органу, що здійснює досудове розслідування.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарги в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законність судового рішення повинна базуватись на правильному застосування норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проте, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За змістом п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також повинні бути наведені докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставини, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Порушення при складенні вироку вимог статей 332-335 КПК України може бути підставою для його скасування.

Формулювання обвинувачення повинно містити всі ознаки складу злочину, у вчиненні якого особу визнано винною, та за своїм змістом відповідати диспозиції норми закону України про кримінальну відповідальність.

Між тим, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Так, у обвинуваченні, визнаному судом доведеним, указано на дії ОСОБА_7 щодо телефонного повідомлення про конфлікт з керівництвом аграрного ліцею, здійснення нею завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та надання завідомо неправдивих показань свідка. Однак, у чому полягала неправдивість повідомлення про кримінальне правопорушення не зазначено, про які обставини ОСОБА_7 надала неправдиві свідчення та у чому їх суть не наведено, якого кримінального правопорушення стосуються неправдиві відомості не вказано, у яких правовідносинах та за яких обставин і участі яких суб`єктів не визначено, що на думку колегії суддів, безумовно унеможливлює якісний і повний захист особи.

Наведений виклад сформульованого обвинувачення не дозволяє мати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, зокрема об`єктивної і суб`єктивної сторони та об`єкту, що у свою чергу, не дає можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з її юридичною формулою.

Як передбачено п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Викладене свідчить про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення по суті обвинувачення, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги допущену судом неповноту судового розгляду, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, апеляційну скаргу захисника - слід задовольнити частково, а вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2024 року, стосовно ОСОБА_7 - скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді