Справа № 203/821/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга представника АТ «Українська залізниця», подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 29.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000110. В обгрунтування скарги посилався на неповноту проведення досудового розслідування та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В призначене судове засідання представник скаржника не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання поданої скарги.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи подану представником скаржника заяву, положення ст.26 КПК України, а також, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності представника скаржника та слідчого.

Також слідчий суддя враховує, надання слідчим для огляду матеріалів кримінального провадження, що дозволяє перевірити доводи скарги по суті.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали за скаргою, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ст.ст.283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Зокрема, ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час розгляду скарги встановлено, що СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (на теперішній час СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області) проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110, відомості за яким було внесено до ЄРДР 12.10.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення невстановленими особами, в умовах воєнного стану, двох фрагментів кабелю, на перегоні залізничних станцій Зустрічний-Сурське РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Постановою слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.11.2022 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова мотивована тим, що РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» є великим підприємством, а вартість завданого матеріального збитку є не значною для підприємства. Також в ході досудового розслідування встановлено, що об`єкт кримінального правопорушення, який мав бути направлений для проведення товарознавчої експертизи для встановлення розміру збитку, або ж документи на нього відсутні.

Слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження було розпочато за фактом викрадення майна, яке належить АТ «Українська залізниця», яке є юридичною особою та потерпілим в розумінні ч.1 ст.55 КПК України.

Проте, постановою слідчого від 12.10.2022 року в якості потерпілого у кримінальному провадженні залучено структурний підрозділ «Дніпровська дистанція сигналізації та зв`язку «РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», який не є юридичною особою та в даному випадку не може бути потерпілим у кримінальному провадженні.

Уповноважений представник потерпілого (ч.2 ст.58 КПК України) в ході досудового розслідування не допитувався, наявність документів щодо викраденого майна, його вартості належним чином не перевірялись. Питання щодо можливості проведення товарознавчої експертизи для встановлення розміру завданих збитків, за наявними матеріалами, не вирішувалось.

Згідно долученої довідки про розмір заподіяної шкоди, зазначено, що вартість викраденого майна складає 33466 грн., вартість витрат на відновлення 66810 грн. 63 коп., а загальна вартість збитку 100948, грн. 49 коп.

Відповідно до висновку щодо наслідків розкрадання від 13.10.2022 року, викрадення та пошкодження кабелю призвело до порушення нормальної роботи пристроїв зв`язку та СЦБ, могло призвести до аварії.

Таким чином, враховуючи наявні відомості щодо розміру збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, його наслідків, а також вчинення злочину в умовах воєнного стану, висновки слідчого щодо малозначності кримінального правопорушення згідно ч.2 ст.11 КК України, є безпідставними.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, винесена безпідставно, без повного та всебічного дослідження обставин, без проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій, а тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження №0000110.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1