ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ХАРКОВА
Справа № 646/789/25
№ провадження 1-кп/646/854/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді:

прокурор Дворічанського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, цивільний позивач ОСОБА_3

представник потерпілої юридичної особи Пенсійного фонду України в особі головного спеціаліста-юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_4

обвинувачена, цивільний відповідач ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 25 жовтня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Сєверодонецьк Луганської області, із середньою освітою, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області перебувала пенсіонер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 мала відкритий в АТ «Приват Банк» рахунок НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , на який їй надходили пенсійні виплати від Головного управління ПФУ у Харківській області, які передбачені їй відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсію за віком, ОСОБА_6 отримувала у період з 4 по 8 число кожного місяця, шляхом зарахування грошових коштів на рахунок відкритий в АТ «Приват Банк».

04.05.2022 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 65 від 05.05.2022 ОСОБА_6 померла у селищі Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, про що достовірно було відомо її родичці, ОСОБА_5 .

Згідно з пунктом 3) частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, у разі смерті пенсіонера.

У ОСОБА_5 , в травні 2022 року, після настання смерті ОСОБА_6 , але не пізніше 16.07.2022, яка достовірно знала, що ОСОБА_6 померла і на її карту безпідставно продовжували нараховуватися пенсійні виплати, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість повідомити одразу після виїзду з деокупованої території Куп`янського району Харківської області, під час перебування останньої на території тимчасово окупованого представниками збройних сил Російської Федерації селища Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які нараховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 , в період тимчасової окупації території Куп`янського району Харківської області.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вона не має за законом права отримувати зазначені кошти, а також, що вказані кошти виплачені Пенсійним фондом України всупереч статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю відомостей про факт смерті ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу виїхала до міста Старобільськ Луганської області, де 16.07.2022 по вулиці Шевченко, будинок 2 за допомогою банківської картки, емітованої АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 на який 07.06.2022 та 07.07.2022, було нараховано пенсію за віком у загальному розмірі 9314,48 гривень, застосовуючи ПІН-код до неї, здійснила транзакцію зі зняття коштів з пенсійної карти померлої ОСОБА_6 , розрахувавшись за товари і послуги у сумі 9000,00 гривень, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 9000,00 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, тобто шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману).

Окрім того, встановлено, що у ОСОБА_5 в серпні 2022 року, але не пізніше 12.08.2022, яка достовірно знала, що ОСОБА_6 померла і на її карту безпідставно продовжували нараховуватися пенсійні виплати, маючи реальну можливість повідомитиоргани Пенсійного фонду України про факт смерті останньої, оскільки знаходилась на підконтрольній території України, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які нараховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що вона не має за законом права отримувати зазначені кошти, а також, що вказані кошти виплачені Пенсійним фондом України всупереч статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю відомостей про факт смерті ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись родинним зв`язком з померлою ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу виїхала до міста Києва, де 12.08.2022 за адресою: Житомирське шосе 17-й км, будинок 22 за допомогою банківської картки емітованої АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 , на який 04.08.2022 було нараховано пенсію за віком у розмірі 4668,4 гривень, застосовуючи ПІН код до неї здійснила транзакцію зі зняття коштів з пенсійної карти померлої ОСОБА_6 , розрахувавшись за товари і послуги у розмірі 4500,00 гривень, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 4500,00 гривень.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, а саме грошових коштів, перебуваючи в селищі Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, де 31.12.2022 за адресою: Колишня школа № 13, за допомогою банківської картки емітованої АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 , на який 06.10.2022, 07.11.2022,07.12.2022, було нараховано пенсію за віком у загальному розмірі 14013,12 гривень застосовуючи ПІН-код до неї здійснила дві транзакцїї зі зняття коштів з пенсійної карти померлої ОСОБА_6 , розрахувавшись за товари і послуги у загальному розмірі 1189,00 гривень, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 1189,00 гривень.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, а саме грошових коштів, перебуваючи у місті Харкові, де 09.02.2023 по вулиці Полтавський шлях, будинок 56, за допомогою банківської картки, емітованої AT «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 , на який 06.01.2023 та 07.02.2022 було нараховано пенсію за віком у загальному розмірі 9325,64 гривень, застосовуючи ПІН -код до неї здійснила транзакцію зі зняття грошових коштів через банкомат у сумі 10000,00 гривень, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 10000,00 гривень.

ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, перебуваючи у місті Харкові, де 03.05.2023 по проспекту Героїв Харкова, будинок 256, за допомогою банківської картки емітованої АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 , на який 07.03.2023 та 06.04.2023 було нараховано пенсію за віком, у загальному розмірі 10845,42 гривень, застосовуючи ПІН-код до неї здійснила транзакцію зі зняття коштів з пенсійної карти померлої ОСОБА_6 , розрахувавшись за товари і послуги у загальному розмірі 1200,00 гривень, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 1200,00 гривень.

ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно передала банківську карту, емітовану АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , своїй колишній невістці ОСОБА_7 , не посвячуючи її про свої злочинні наміри, яка виїхала до міста Чугуїв Харківської області, де 25.05.2023 за адресою: вулиця Харківська, будинок 96, за допомогою банківської картки, емітованої АТ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_2 на який 05.05.2023 було нараховано пенсію за віком у розмірі 5422,71 гривень, а також був залишок з попередніх пенсійних нарахувань у загальному розмірі 21822,18 гривень, застосовуючи ПІН-код до неї здійснила транзакцію зі зняття грошових коштів через банкомат у сумі 9600,00 гривень, та у подальшому передала грошові кошти ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 9600,00 гривень.

Своїми діями ОСОБА_5 незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, які безпідставно були нараховані померлій ОСОБА_6 , як пенсія за віком, розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на загальну суму 35489,00 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України - шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману), вчинене повторно.

ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Судом було роз`яснено ОСОБА_5 суть обвинувачення і з`ясовано, чи зрозуміле воно їй, чи визнає вона себе винуватою і чи бажає давати показання.

Обвинувачена пояснила суду, що чітко розуміє, що її обвинувачено за частиною першою статті 190 та частиною другої статті 190 Кримінального кодексу України, її дії кваліфікуються як шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману) та шахрайство (заволодіння чужим майном шляхом обману), вчинене повторно.

ОСОБА_5 зазначила, що повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні, визнає фактичні обставини кримінальних правопорушень стосовно часу, місця, способу вчинення та буде давати показання.

На виконання вимог статті 349 Кримінального процесуального кодексу України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження.

Прокурор заявила клопотання про застосування положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України та просила не досліджувати обставини справи у повному обсязі, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд обмежитись, окрім допиту обвинуваченої, допитом представника потерпілої юридичної особи, дослідженням письмових матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченої та визначити долю речових доказів.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти такого порядку дослідження обставин справи та підтвердження їх доказами.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззаперечно, фактичні обставини справи не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої, прокурора та представника потерпілої юридичної особи, які уважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінальних правопорушень, їх наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності, уважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі письмові докази відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, обмежившись допитом обвинувачуваної, допитом представника потерпілої юридичної особи, дослідженням письмових матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченої та визначити долю речових доказів.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України визнала у повному обсязі та пояснила суду, що спочатку уважала, що кошти, перераховані на банківську картку померлої ОСОБА_6 , є матеріальною допомогою на поховання, потім розпоряджалася грошима з банківської картки померлої у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Підтвердила обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті, та зазначила, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення та дійсно вчинила зазначені злочини за обставин, що встановлені стороною обвинувачення та вказані в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв про застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення стосовно обвинуваченої не надходило.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань обвинуваченої, у судовому засіданні досліджено документи, що характеризують особу обвинуваченої:

- досудову доповідь, складену представником Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, із висновку про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк якої, убачається, що дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства; зважаючи на виявлені фактори вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, уважається доцільним окрім обов`язків, передбачених частиною першою статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на особу додатковий обов`язок, передбачений частиною третьою статті 76 Кримінального кодексу України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- вимогу від 27.11.2024 заступника начальника Куп`янського РВП начальника СВ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 та отриману довідку № 113-03122024/63210, відповідно до якої ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувалась;

- довідку, видану інспектором відділу кадрового адміністрування ОСОБА_10 . Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ», згідно з якою ОСОБА_5 працює в ТОВ РУШ з 01.04.2024 (наказ № 63-КП від 29.03.2024) на посаді прибиральник службових приміщень-двірник в магазині Єва-506;

- відповідь КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області (КНП КУП`ЯНСЬКЕ ТМО) № 1701-02 від 06.12.2024 про те, що ОСОБА_5 за медичною допомогою до КНП КУП`ЯНСЬКЕ ТМО не зверталась, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

- відповідь КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської рали Харківської області (КНП КУП`ЯНСЬКЕ ТМО) № 1700-02 від 06.12.2024 про те, що ОСОБА_5 за медичною допомогою до лікаря-нарколога не зверталась, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

- довідку-характеристику, складену 11.12.2024 ДОП СП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , відповідно до якої ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до даних системи ІПНП станом на 11.12.2024 до адміністративної відповідальності не притягувалась та на будь-яких обліках Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області не знаходиться. За час проживання ОСОБА_5 зарекомендувала себе посередньо, спиртними напоями не зловживає, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, дружні стосунки не підтримує, скарг на її поведінку зі сторони сусідів не надходило;

- довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6326- від 28.08.2023, згідно з якою фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_5 є АДРЕСА_4 ;

- відповідь начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_12 від 23.01.2025 на запит слідчого Куп`янського районного відділу поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 № 443/119-85/02-2025 від 13.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_5 на обліку, як отримувач пенсії не перебуває. Перебуває на обліку, як член домогосподарства особи, яка отримує субсидію на житлово-комунальні послуги. Додатково надано наявну інформацію щодо страхувальників, які звітували про застраховану особу: Комунальне підприємство «Куп`янськтеплоенерго» Куп`янської міської ради Харківської області () з 22.12.2022-31.03.2023; Товариство з обмеженою відповідальністю «Руш» () прийнята на роботу 01.04.2024.

У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи Пенсійного фонду України головний спеціаліст- юрисконсульт відділу представництва інтересів у судах та інших органах №2 юридичного управління Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області ОСОБА_4 , пояснив, що не заперечує фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, підтвердив, що на час розгляду справи у суді наявна шкода, завдана Пенсійному фонду України у розмірі 27602, 48 гривні.

Судом встановлено, що відповідно до постанови старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 02.12.2024 визнано речовим доказом отриману на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2024 інформацію, яка зберігається на оптичному носії диску DVD-R, від АТ КБ «Приватбанк» щодо банківського рахунку НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувачена не заперечує допустимість та належність доказів, представлених стороною обвинувачення, а так само і не оспорює фактичні обставини.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України доведена повністю, просила суд визнати обвинувачену винною у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень та призначити покарання за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України у виді виправних робіт строком у межах санкції частини статті, за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком ближчим до нижньої межі санкції частини статті. Уважала за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, поклавши на останню обов`язки, визначені кримінальним законодавством.

ІІІ. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні, та які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд уважає їх достатніми для визнання обвинуваченої винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, за яким вона обвинувачується.

Ураховуючи зібрані у справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід визнати винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та кваліфікувати її дії за:

- частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

- частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Згідно із статтею 66 Кримінального кодексу України обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття ОСОБА_5 .

Згідно із пунктом 11) частини першої статті 67 Кримінального кодексу України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

V. Мотиви призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На виконання роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що характеризують злочини (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Ураховуючи межі судового розгляду, визначені статтею 337 Кримінального процесуального кодексу України, суд не вправі погіршувати становище обвинуваченого, у тому числі, й в частині обставин, що обтяжують покарання.

У відповідності до положень статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченою, відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Окрім того, суд ураховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває; офіційно працевлаштована; до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувалась; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно; заміжня, має дорослого сина; є внутрішньо переміщеною особою, яка знаходиться на обліку відповідно до законодавства, отже наявні стійкі соціальні зв`язки.

При визначенні розміру покарання суд керується вимогами статей 65 67 та 70 Кримінального кодексу України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; ураховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини першої статті 70 Кримінального кодексу України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно із приписами абзацу першого частини першої статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої, способу вчинення кримінальних правопорушень, наслідків, які від них настали, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставини, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої призначити їй покарання за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України - у виді виправних робіт строком у межах санкції частини статті, за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком ближчим до нижньої межі санкції частини статті. Відповідно до приписів частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком ближчим до нижньої межі санкції частини статті.

Ураховуючи приписи частини першої статті 75 Кримінального кодексу України, суд уважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку та, беручи до уваги висновки, що викладені у досудовій доповіді, покласти на обвинувачену обов`язки, визначені частинами першою та пунктом 2) частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України.

Призначене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

VI. Підстави для задоволення, відмови або залишення без розгляду цивільного позову

У межах кримінального провадження прокурором Дворічанського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, передбаченими частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, у розмірі 27602,48 гривні.

У позовній заяві прокурор Дворічанського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 зазначила, що підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 131-1 Конституції України є несплата відповідачем шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, що полягають у протиправному заволодінні відповідачем бюджетних коштів, отже, порушення економічних інтересів держави, та невжиття уповноваженим органом заходів для їх відшкодування.

В обгрунтування підстав задоволення цивільного позову позивач зазначила, що у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 25.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України.

У межах вказаного вище кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона незаконно заволоділа грошовими коштами з державного бюджету України, які безпідставно були нараховані померлій ОСОБА_6 , як пенсія за віком, незаконно розпорядилась ними на власний розсуд, спричинивши шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

У зв`язку з відсутністю у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у період з червня 2022 року по липень 2023 року відомостей про смерть ОСОБА_6 , на її рахунок безпідставно продовжували надходити пенсійні виплати, а саме пенсія за віком у загальному розмірі 69141,75 гривень.

На запит Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про повернення коштів № 2000-0504-8/105307 від 03.08.2023 до Акціонерного товариства «Приватбанк» за період з 07.06.2022 по 07.07.2023 в сумі 69141,75 гривень на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повернуто 41539,27 гривень. На теперішній час невідшкодованою залишається шкода у розмірі 27602,48 гривень.

Тому, у відповідності до приписів статті 1166 Цивільного кодексу України, прокурор просить стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 27602,48 гривень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити стягнувши з обвинуваченої матеріальну шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що на час розгляду справи шкода Пенсійному фонду України не відшкодована, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обвинувачена ОСОБА_5 , визнаючи свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, не заперечувала про заподіяння шкоди Пенсійному фонду України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників кримінального провадження, оцінивши докази надані в підтвердження позовних вимог у їх сукупності та взаємозв`язку, доходить таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів частин першої та третьої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до частини п`ятої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» 17.01.2025 Куп`янською окружною прокуратурою було направлено повідомлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виявлені правопорушення, що підтверджується листом від 17.01.2025 № 60-237 ВИХ-25 60-79-25 Куп`янської окружної прокуратури начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

20.01.2025 листом за № 10705 начальник юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомила Куп`янську окружну прокуратуру, що просить діяти в інтересах управління, що полягає у спричиненні шкоди в розмірі 27602,48 гривні, надала банківські реквізити для перерахування коштів та зазначила, що Головне управління не заперечує проти подання цивільного позову щодо стягнення з ОСОБА_5 зазначеної суми шкоди.

Згідно із листом від 27.01.2025 представника управління ОСОБА_4 старшому слідчому СВ Куп`янського РВ ГУНП в Харківській області убачається, що після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їй безпідставно нараховано пенсію за віком в розмірі 69141,75 гривня. На запит ГУ ПФУ в Харківській області про повернення коштів до АТ КБ «Приватбанк» на рахунок ПФУ в Харківській області повернуто 41539,27 гривень. Тому, поверненню підлягає сума в розмірі 27602,48 гривні.

Вирішуючи питання цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження, суд надає оцінку висунутому обвинуваченню, а саме повинен встановити винуватість поза розумним сумнівом, а в частині вирішення цивільного позову, виходить з загальних принципів цивільного судочинства - змагальності сторін.

У даному кримінальному провадженні було встановлено вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що спричинило матеріальну шкоду державі в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За таких обставин цивільний позов прокурора Дворічанського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, передбаченими частиною першою статті 190 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, підлягає задоволенню.

VII. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, тому розмір пропонованої винагороди викривачу не визначався.

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Підстави застосування заходів кримінально правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 02.12.2024 визнано речовим доказом:

- Інформацію АТ КБ «Приватбанк» щодо банківського рахунку НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , отримана на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2024 та зберігається на оптичному носії диску DVD-R.

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

В ході досудового розслідування перекладач не залучався.

Керуючись статтями 100, 128, 129, 368, 374 та 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді виправних робіт строком 1 (один) рік.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі абзацу першого частини першої статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі частини четвертої статті 75 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

На підставі частин першої та третьої статті 76 Кримінального кодексу України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Дворічанського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: будинок АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_5 ) на користь держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: майдан Свободи, будинок 5, 3 під`їзд, місто Харків Харківської області, 61022) шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями, у розмірі 27602 (двадцять сім тисяч шістсот дві) гривні 48 копійок, яка підлягає перерахуванню за реквізитами: МФО банку: 300465, , розрахунковий рахунок: UA07308568, банк АТ «Державний Ощадний банк України», назва отримувача: Пенсійний фонд України.

Речовий доказ диск DVD-R з інформацією АТ КБ «Приватбанк» щодо банківського рахунку НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , отриманою на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.04.2024 - залишити в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 25.10.2024, залишити у справі № 646/789/25.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті 11 квітня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1