Справа № 1411/1274/12
Провадження № 1/1411/95/2012
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2012 року

Жовтневий районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої судді Полішко .В.,

при секретарі Коваленко О.І,

за участю прокурора Плотнікова О.В.,

потерпілого ОСОБА_1

підсудного - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 19 грудня 2011 року близько 20-00 години, знаходячись біля газової підстанції, яка розташована біля дороги, що веде від с. Терновка до СВТ Прудибіля с. Коларове Жовтневого району Миколаївської області, відкрито, з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_1 викрав мобільний телефон марки N-95, стартовий пакет , срібну каблучку з надписом Властелин колец, а також спортивну шапку чорного кольору з надписом , чим спричинив останньому матеріальні збитки в сумі 960,00 грн.

З викраденим майном з місця події зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.

Під час судового слідства ОСОБА_2 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю і пояснив, що з потерпілим він перебуває у неприязних стосунках. Приблизно в 20-х числах грудня 2011 року о 18-00 годин він зустрівся з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 51, що розташована по вул. Фурманова в м. Миколаєва, де в пивній палатці Старопраменрозпивали спиртні напої. Приблизно о 19-00 годині пішов до своєї дівчини ОСОБА_5 , що проживає в СВТ Вимпел, у якої знаходився близько години. Повертаючись до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він дороги, що веде від с. Терновка до СВТ Прудибіля с. Коларове Жовтневого району Миколаївської області зустрів потерпілого ОСОБА_1 . Слідом за потерпілим йшли його товариші. Оскільки з ОСОБА_1 в нього були неприязні стосунки, він наніс йому один, чи два удари по обличчю та по тулубу. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 участі у бійки не приймали. Коли потерпілий впав на землю, він ще декілька разів наніс удари ногою по тулубу. Оскільки був винен ОСОБА_10 500 грн., у нього виник умисел на викрадення майна у потерпілого. На запитання, чи є в нього щось цінне, потерпілий сам зняв з пальця срібну обручку з надписом Властелин колецта віддав йому. Потім зняв з ОСОБА_1 спортивну шапку чорного кольору. Після цього перевірив вміст його кишень. З правої кишені куртки він дістав мобільний телефон марки N-95, який непомітно поклав до своєї кишені. Викрадену каблучку та спортивну шапку викинув у кущі. Після цього він разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернулися до палатки Старопрамен, що знаходиться на кінцевій зупинці маршрутного таксі № 51 . Там він віддав викрадений мобільний телефон ОСОБА_10 в рахунок боргу, кому саме належить даний телефон не сказав, після чого повернувся до дому. На наступний день йому зі слів ОСОБА_7 стало відомо, що викрадений мобільним телефон Середа продав на Центральному ринку у м. Миколаєві за 80 грн.

Крім показів підсудного, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується також поясненнями потерпілого, показаннями свідка та письмовими доказами у справі.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що 19 грудня 2011 року приблизно о 19-50 годині він з м. Миколаєва приїхав до зупинки громадського транспорту Транс аміак, що розташований по вул. Фурманова в смт. Терновка. Наближаючись до СВТ Прудибіля газової підстанції, приблизно о 20-00 годині він зустрів трьох хлопців. Оскільки було дуже темно він не бачив їх облич. Однин з них спитав у нього сигарету. Коли він відповів, що в нього їх немає, хтось з них ліктем правої руки наніс йому один удар в обличчя, в результат чого він впав на землю. Потім хтось з них спитав чи є у нього гроші, коли він відповів, що нема, перевірили вміст кишень. Хтось з них забрав у нього з рук його мобільний телефон марки N-95, в якому був стартовий пакет № , зняв спортивну шапку чорного кольору з надписом , а також з мізинця лівої руки зняв срібну обручку з написом Властелин колец. Хто саме його бив він не бачив, оскільки було дуже темно. Після цього хлопці пішли в сторону м. Миколаєва, а він вирушив додому, де все розповів матері. В результаті грабежу йому спричинені збитки на загальну суму 960 грн., викрадене майно не повернуто.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 19 грудня 2011 року приблизно о 20-30 годині додому повернувся її син потерпілий ОСОБА_1 , який був весь мокрий та брудний. Зі слів сина їй стало відомо, що по дорогі додому його побили та забрали мобільний телефон зі стартовим пакетом, спортивну шапку чорного кольору та срібну обручку. Оскільки на вулиці було дуже темно, він не бачив хто саме його бив. Серйозних тілесних ушкоджень на ньому не було, але у ОСОБА_1 хвороба суглобів, тому він весь час приймає пігулки. Матеріальна шкода потерпілому не відшкодована.

Вина ОСОБА_2 у скоєному, підтверджується також письмовими доказами по справі.

Протоколом огляду місця події від 03.01.2011 р., в ході якого оглянута дільниця місцевості на автодорозі в 7 км. від с. Коларове Жовтневого району Миколаївської області, в 500 м. від виїзду СВТ Пруди ( а.с.3-6).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.01.2011 р. в ході яких ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пояснили на місці та показали, як саме було скоєно ОСОБА_2 відкрите викрадення майна у потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 46-51).

Протоколом відтворення та обстановки події від 27.02.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_2 показав та розповів обставини скоєного ним злочину, а саме відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_1 (а.с. 82-84).

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає вину підсудного ОСОБА_2 у грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого доведеною в межах пред`явленого йому обвинувачення, а дії підсудного суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі ст. 1166 ЦК України цивільний позов ОСОБА_1 , підтриманий прокурором на суму вартості викраденого та неповернутого майна в розмірі 960 грн., підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що саме злочинними діями підсудного цивільному позивачу ОСОБА_1 завдана майнова шкода (а.с. 18).

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання, а також щире каяття у скоєному, та вважає за можливим виправлення ОСОБА_2 без ізолювання від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_2 , на підставі п.2, п.3, п. 4 ч. 1 ст.76 КК України, не виїжджати за межи України, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу у виді підписки про невиїзд залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 матеріальні збитки 960 (Дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

На вирок можуть бути внесені апеляції в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд протягом 15 днів з моменту його оголошення..

Суддя В.В. Полішко