ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/1021/25

Провадження № 1-кп/522/1082/25

06 лютого 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000050, відомості про яке внесено 24.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення є військовослужбовцем за контрактом на посаді навідника 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 1 батальйону морської піхоти у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.04.2024р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 н.м.д.г, що складає 17000 гривень. Ухвалою Калуського уського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2024 покарання у виді штрафу у розмірі 1000 н.м.д.г., що складає 17000 гривень, замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт. Покарання не відбуте.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на посаді навідника 3 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 1 батальйону морської піхоти у військові частині НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 22 вересня 2024 року, о 19 годині 39 хвилин, ОСОБА_6 , перебував у приміщенні магазину «ЄВА 402», яка належить ТОВ «РУШ», (ЄДРПОУ 32007740)розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ніжинська, 33. де уподальшому, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «ЄВА 402» ТОВ «РУШ», впевнишся, що за його діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, в умовах воєнного стану, підійшов до відділу з парфумерією, де взяв з верхньої полиці стелажу туалетну воду, торгівельної марки «Moschino Toy Boy» об`ємом 100 мл, вартістю 3783 гривень 20 копійок, що належить ТОВ «РУШ».

Після чого ОСОБА_6 пройшовши касову зону, приховавши вищевказану продукцію, не пред`явивши її касиру та не сплативши за неї, вийшов з магазину «ЄВА 402» покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився продукцією на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду ТОВ «РУШ», (ЄДРПОУ 32007740)на загальну суму 3783 гривень 20 копійок.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно у вказані у обвинувальному акті час та місці він зістелажу магазину «ЄВА», таємно викрав туалетну воду «Moschino Toy Boy», яку у подальшому перепродав. Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з нього в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди грошові кошти у розмірі 5 283, 20 грн., визнав у повному обсязі.Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, та просив суд не карати його суворо. Також пояснив, що покарання за попереднім вироком не відбув.

Представник потерпілого, ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав поданий цивільний позов до обвинуваченого про стягнення завданої майнової шкоди ТОВ «РУШ» у розмірі 5 283, 20 грн, якийпросив задовольнити у повному обсязі. Призначення покарання залишив на розсуд суду.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованим ОСОБА_6 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і ОСОБА_6 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання, данні про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», визнає свою вину в повному обсязі та щиро кається, за місцем несення служби характеризується посередньо, не одружений, має постійне місце мешкання, завдану майнову шкоду потерпілому не відшкодував, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив тобто не піддався заходам перевиховання, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, а тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання у виді позбавлення волі, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

При цьому, судом встановлено, що 08.04.2024р. ОСОБА_6 був засуджений вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 н.м.д.г, що складає 17000 гривень. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2024р. покарання у виді штрафу у розмірі 1000 н.м.д.г., що складає 17000 гривень, замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке обвинуваченим на час розгляду справи не відбуте, що підтвердив ОСОБА_6 особисто в судовому засіданні.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт. Таким чином, невідбуте покарання ОСОБА_6 за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.10.2024р. складає 30--ть днів позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Згідно ст.73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст.71, п. 1 ч. 1 ст. 72, ст. 73 КК України суд вважає за можливе частково приєднати до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 до повного відбуття покарання вчинив новий злочин.

Крім того, до провадження суду в порядку ст. 128 КПК України, надійшов цивільний позов представника потерпілого ТОВ «РУШ», ОСОБА_7 в якому позивач просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 5 283, 20 гривень.

Крім того, до провадження суду в порядку ст. 128 КПК України, надійшов цивільний позов представника потерпілого ТОВ «РУШ», ОСОБА_7 в якому позивач просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди у розмірі 5 283, 20 гривень.

Відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно з вимогами ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім цього, згідно із вимогами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, як зазначалось вище, обвинувачений визнав в повному обсязі цивільний позов представника потерпілого ТОВ «РУШ», ОСОБА_7 до нього про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а тому, з урахуванням вищевказаних приписів ст. 206 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів, відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України наступним чином:

- паперовий конверт з диском в середині, на якому наявні записи з камер відео спостереження за адресою: м.Одеса, вул.Ніжинська,33, необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження № 000050.

Судові витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №000050 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 8, 9, 100, 128, 368, 369-370,373, 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, п.1 ч.1 ст.72, ст.73 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.04.2024р., до призначеного покарання за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5-ть (п`ять) років 15-ть (п`ятнадцять) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов представника позивача ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 завданої шкоди у сумі 5 283,20 (п`ять тисяч двісті вісімдесят три) гривні 20 коп. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» () 5 283,20 (п`ять тисяч двісті вісімдесят три) гривні 20 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні № 000050, а саме:

- паперовий конверт з диском в середині, на якому наявні записи з камер відео спостереження за адресою: м.Одеса, вул.Ніжинська,33 - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 000050.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

06.02.2025