КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2024 задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовано повідомлення слідчого відділу ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про підозру від 25.04.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000675 від 30.06.2023.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

05.02.2025 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшли доповнення та зміни до апеляційної скарги, в яких останній просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що незважаючи на встановлення під час судового розгляду додержання вимог ч.

_____________________________________________________________________________________Справа № 761/45878/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1189/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

1 ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру, належного суб`єкта та процесуального порядку його вручення, слідчий суддя незаконно задовольнив скаргу захисника з підстав необґрунтованості підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватися до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати цим доказам оцінку з точки зору їх допустимості.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі помилково дійшов висновку про те, що у повідомленні про підозру не зазначено, хто саме і які платежі здійснив на користь держави-агресора. У повідомленні про підозру детально описано реквізити кожної фінансової операції, час її вчинення, суму, а також відоме на час розслідування місце вчинення.

З огляду на виняткову складність досудового розслідування та збору доказів щодо кримінальних правопорушень, закінчених на тимчасово окупованих територіях, зазначити інші відомості щодо фактичних обставин на час повідомлення про підозру сторона обвинувачення не мала об`єктивної можливості.

Крім того, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, слідчим суддею в оскаржуваному рішенні не зазначено, чому він взяв до уваги версію сторони захисту та відкинув докази обвинувачення.

Оскаржувана ухвала не містить мотивів, за яких слідчий суддя не взяв до уваги розсекречені протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, на яких зафіксовано розмови співучасників злочину, зокрема і з ОСОБА_7 , щодо знищення та/або приховування предметів і документів, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, у тому числі: мобільних терміналів, ноутбуків, накопичувачів інформації, які використовувались у протиправній діяльності.

На думку апелянта, слідчий суддя у своєму рішенні завищив критерії оцінки стандарту переконання «достатність доказів» на час повідомлення про підозру 25.04.2024, застосувавши до наданих доказів такі ж високі вимоги, як і під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

У судове засідання прокурор, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_11 повторно не прибули, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені.

24.02.2025 від захисника ОСОБА_11 надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, з посиланням на неможливість захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_11 прибути в судове засідання у зв`язку із участю захисника ОСОБА_6 у раніше призначеному судовому засіданні у Вищому антикорупційному суді, та зайнятістю захисника ОСОБА_11 у зв`язку із викладацькою діяльністю.

Разом з тим, жодних даних на підтвердження вищевказаних обставин неможливості прибуття захисників у судове засідання на 24.02.2025, до клопотання не долучено.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників судового провадження, які повторно не прибули в судове засідання.

Дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000675 від 30.06.2023 року.

У межах вказаного кримінального провадження 25.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в організації умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), вчинених громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом організації підтримки рішень держави агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, вчиненій за попередньою змовою групою осіб,з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

09.12.2024 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000675.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2024 задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовано повідомлення слідчого відділу ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про підозру від 25.04.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000675 від 30.06.2023.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовуючи повідомлення про підозру від 25.04.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000675 від 30.06.2023, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність обгрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, зокрема, посилався на відсутність у діях останнього об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, недоведеність зібраними у справі доказами вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому дій.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, у даному випадку слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги не дотримано.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_7 , слідчий суддя вдався до встановлення наявності події та складу кримінального правопорушення, оцінки належності та достатності доказів у кримінальному провадженні для доведення винуватості особи, тобто до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування, про що обгрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Оцінивши наявні докази, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_7 об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, недостатність зібраних у справі доказів для доведення його винуватості, тим самим слідчий суддя вирішив питання, які не є предметом розгляду під час досудового розслідування, оскільки, відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо достатності, належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності події, складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2024 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Дослідивши вимоги та зміст скарги захисника скарги захисника ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Перевіркою наданих суду апеляційної інстанції матеріалів встановлено, що в повідомленні про підозру ОСОБА_12 від 25.04.2024 належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, та стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Аналіз вказаного повідомлення про підозру дає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , які б слугували підставою для його скасування.

Крім того, доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 , скарга захисника не містить, натомість доводи захисника ОСОБА_6 у скарзі фактично зведені до питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості доказів, що не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

За таких обставин, у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 25.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000675 слід відмовити, оскільки скаржником не доведено, що при складенні та врученні вказаного повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та її задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 25.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000675.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 грудня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 25.04.2024 ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000675 від 30.06.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3