Справа № 128/4845/24
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0000152, внесеному до ЄРДР 19.07.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого - 21 червня 2023 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. ст. 75,76 КК України з іспитовим строком терміном 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим, а саме 21 червня 2023 року, відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області, за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним оборотом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, до покарання у виді трьох років обмеження волі, згідно ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання та призначено покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став, відповідних належних висновків не зробив, вчинив новий умисний злочин пов`язаний з незаконним оборотом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 18.07.2024 близько о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи на узбіччі лісосмуги неподалік с. Бохоники Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, знайшов поліетиленовий пакет прозорого кольору з пазовим замком, замотаний в клейку стрічку червоного кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору. Після чого, ОСОБА_3 , вирішив привласнити знайдене та помістив прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, замотаний в клейку стрічку червоного кольору до правої кишені штанів в котрі був одягнутий, тим самим незаконно придбав психотропну речовину.

У подальшому, ОСОБА_3 , привласнивши знайдений ним поліетиленовий прозорий пакет з пазовим замком, замотаний в клейку стрічку червоного кольору із психотропною речовиною та помістивши його до правої кишені штанів в котрі був одягнутий, впродовж певного часу, аж до моменту виявлення кримінального правопорушення, незаконно його зберігав та мав намір використати для власного вживання, однак був викритий у його незаконному зберіганні працівниками поліції відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Так, 18.07.2024 в період часу з 18:27 по 18:34 під час проведення огляду місця події, на узбіччі польової дороги неподалік с. Бохоники Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 в присутності понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із правої кишені штанів в котрі був одягнутий, поліетиленовий прозорий пакет з пазовим замком, замотаний в клейку стрічку червоного кольору із психотропною речовиною, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Згідно висновку експерта, в наданій на експертизу речовині, масою 3,7327г, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,2005 г.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим, обставини щодо вчинення кримінального проступку, установлені органом досудового розслідування, сприймаються судом, як дійсні.

А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України дійсною та вірною.

Відповідно, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Відповідно, суд в даній справі, враховуючи дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді штрафу. На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються в разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Під час складання покарань у порядку зазначеної норми остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Так, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2023 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 3 рокі обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На даний час суд не має даних про те, що іспитовий термін, призначений за вироком від 21.06.2023 року відносно ОСОБА_3 є скасованим у відповідності до вимог ч. 2 ст. 78 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за даним вироком у виді штрафу у межах санкції, що повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок, при цьому вказавши, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2023 року слід виконувати самостійно.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

З обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню за проведення судової експертизи, що становить загальну суму 3 029 грн 12 коп, згідно наданих довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України, знявши арешт, накладений судом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 124, 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 червня 2023 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 3 029 грн 12 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2024 року (справа № 127/24060/24) на полімерний пакетик в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ 7355433.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в межах кримінального провадження за № 0000152від 19.07.2024, а саме: полімерний пакетик в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, яку поміщено до спеціального пакету НПУ 7355433 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4