Дата документу 03.04.2025 Справа № 336/1749/24
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/99/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/1749/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги її скарги.

Свої вимоги мотивувала тим, що дізнавач СД ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 на її думку здійснила кримінальне правопорушення, передбачене ст.364 КК при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000419 від 01.09.2023 року.

До судового засідання ОСОБА_6 не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги була належним чином повідомлена, у поданій заяві просить суд розглядати апеляційну скаргу в її відсутність.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, в порядку 303 КПК.

ОСОБА_6 зазначає, що ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000419 від 01.09.2023 року. В даному провадженні дізнавач допитував її як свідка в присутності адвоката ОСОБА_8 , після чого закривав кримінальне провадження, вона оскаржувала рішення дізнавача.

Дізнавач відмовив їй в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження через її статус свідка, а тому ОСОБА_6 вважає такі дії дізнавача зловживанням службовим становищем.

Крім того, ОСОБА_6 вказує, що вона є потерпілою за фактом крадіжки у кримінальному провадженні №0000965 від 02.06.2023 року.

12 лютого 2024 року нею подана скарга до слідчого судді про зловживання дізнавачем СД ВП № 3 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_7 .

Крім того, вона направила в.о начальника ВП № 3 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області за вх. № 42 від 05 лютого 2024 року скаргу про зловживання службовим становищем ОСОБА_7 на яку отримала відповідь за № В-42/48/01/05-2024 від 07 лютого 2024 року, що матеріали на підставі законів України «Про звернення громадян», «Про державне бюро розслідувань» спрямовані директору територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі для розгляду та прийняття рішення.

Посилаючись на те, що уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі в порушення ч.1 ст.214 КПК не внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_6 просить слідчого суддю зобов`язати останніх внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, згідно із її повідомленням.

Слідчий суддя відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_6 зазначивши, що у заяві останньої обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які би можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на стадії досудового розслідування може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи з наведених положень закону, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що 05.02.2024 року ОСОБА_6 звернулась до ВП № 3 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області із заявою про зловживання службовим становищем дізнавачем ОСОБА_7 , в якій просила визнати дії дізнавача ОСОБА_7 протизаконними та кваліфікувати за ст.364 КК, внести відомості в ЄРДР за її заявою та притягнути дізнавача ОСОБА_7 до відповідальності за ст.364 КК.

Вказана заява ОСОБА_6 була направлена до Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі.

З клопотань ОСОБА_6 слідує, що на її думку дізнавач СД Відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_7 порушила процесуальне законодавство при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 від 01.09.2023 року.

Заступник керівника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ТУ ДБР у м.Мелітополі полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 про те, що викладені нею питання щодо можливих допущених процесуальних порушень під час розгляду матеріалів відповідного кримінального правопорушення до компетенції Державного бюро розслідувань не відносяться, а оцінка викладеним у зверненні обставинам має бут надана відповідним судом під час розгляду матеріалів в порядку передбаченому КПК.

Відомості до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_6 не внесені.

За змістом ст.364 КК зловживанням владою та службовим становищем є умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам юридичних осіб (або спричинило тяжкі наслідки).

Отже, обов`язковою умовою застосування норми ст. 364 КК є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб або тяжких наслідків. Проте про таку шкоду і тяжкі наслідки в заяві про вчинення злочину не йдеться.

Таким чином, об`єкт цього злочину складний, його порушення можна констатувати лише при заподіянні шкоди як основному, так і додатковому об`єктам.

За приписами ч. 3, 4 Примітки до ст. 364 КК істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Наявність чи відсутність наслідків, специфічних для кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК - заподіяння істотної шкоди або ж тяжких наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб є головною відмінністю між злочинами у сфері службової діяльності та дисциплінарними проступками. Якщо такі наслідки заподіяні - є підстави вважати, що вчинено злочин, а при їх відсутності слід констатувати наявність дисциплінарного проступку.

Фактично жодну з наведених обставин ОСОБА_6 не обґрунтувала. Не містяться такі обґрунтування ні в заяві ОСОБА_6 до Відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, ні в скарзі до слідчого судді, ні в апеляційній скарзі.

Тому викладені в заяві ОСОБА_6 відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК.

Крім того, колегія суддів зазначає, що розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4