Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/659/25
номер провадження 1-кс/695/418/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11.02.2025 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, вдівця, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця Збройних Сил України, перебуваючого на посаді стрільця 2 відділення 2 стрілецького зводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.02.2025, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс своїй дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , декілька ударів руками по голові, в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови з крововиливами під оболонки головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та внаслідок яких 11.02.2025 потерпіла померла, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Причиною смерті ОСОБА_8 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 46 від 12.02.2025, виданого Золотоніським міжрайонним відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» є тупа травма голови з крововиливами під оболонки головного мозку.

11.02.2025 відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Крім того, у грудні 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи на березі річки Чумгак, неподалік домоволодіння, в якому проживає, розташованому по АДРЕСА_1 , незаконно, умисно, без мети збуту придбав наркотичний засіб, а саме нарвав частини дикорослої коноплі, переніс їх додому за вищевказаною адресою та поклав сушити у теплиці, де незаконно зберігав без мети збуту.

Так, 11.02.2025 в період з 11 години 09 хвилин до 14 години 11 хвилин працівниками поліції в ході проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в теплиці на території домоволодіння було виявлено та вилучено верхівкові частини рослин з листям, які, відповідно висновку експерта № СЕ-19/124-25/3496-НЗПРАП від 12.03.2025, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 2985.27 грама, що згідно наказу МОЗ «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром, який він незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту.

11.02.2025 відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

12.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

26.02.2025 кримінальні провадження № 0000144 та № 0000083 об`єднані в одне провадження за № 0000144.

24.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000144 змінено кваліфікацію із ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 3 ст. 309 України.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , якому 12.02.2025 та 24.03.2025 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 121 КК України, тобто спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

- ч. 3 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах.

Допитаний підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 309 КК України визнав повністю, пояснивши, що 09.02.2025, близько 17 години у будинку по АДРЕСА_1 завдав численних ударів по тілу ОСОБА_8 , проте позбавляти дружину життя він не мав наміру. Крім цього у грудні 2024 року, він перебуваючи на березі річки Чумгак, неподалік домоволодіння, в якому проживає, розташованому по АДРЕСА_1 для власного вживання нарвав конопель і приніс їх до теплиці розташованої на присадибній ділянці вказаного домоволодіння.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

12.02.2025 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий за погодженням із прокурором звернувся до Золотоніського міськрайоного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 .

12.02.2025 ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайоного суду Черкаської області стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.04.2025 включно.

Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0000144 до трьох місяців, до 12.05.2025.

В даному випадку, вважає, щодо відносно підозрюваного ОСОБА_5 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу - тримання під вартою з наступник підстав:

Слідством встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 зловживає алкоголем, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення в умовах оголошеного воєнного стану, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або переїхати проживати на непідконтрольні Україні території, тобто змінить місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; про вказаний ризик, зокрема, може свідчити інформація з військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якої 14.12.2024 ОСОБА_5 самовільно залишив розташування вищевказаної військової частини без поважних причин;

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в с. Остапівка Золотоніського району Черкаської області, у одному домоволодінні із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на одній же вулиці із місцем проживання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_5 . Отже ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, які йому доводяться родичами шляхом тиску, та вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі надалі вчинятиме інші злочини проти життя та здоров`я осіб, оскільки офіційно не працює, законних джерел існування не має, зловживає алкоголем. Враховуючи наведене застосування тримання під вартою є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення тяжких злочинів який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011);

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкоголем не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої, передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання: спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 4) домашній арешт - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних у даному клопотанні ризиків, враховуючи, що підозрюваний не має доходу та зловживає алкоголем.

Таким чином, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, вважає за необхідне згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11.02.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 до 12.05.2023.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 12 травня 2025 року.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 309 КК України.

12 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12 лютого 2025 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 12.02.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, тобто до 12 квітня 2025 включно.

24 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.309 КК України.

08 квітня 2025 постановою прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 309 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 12.05.2025 року.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 309 КК України обгрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 11.02.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 від 11.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.02.2025; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.02.2025 та 24.03.2025; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 від 14.02.2025; висновком судово-медичної експертизи Золотоніського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-8-02/46 від 12.02.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/3496-НЗПРАП від 12.03.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об"єктивно зв"язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв"язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 309 КК України є обгрунтованою.

Завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні на даний час не виявляється можливим у зв`язку із тим, що необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину що неможливо без продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

На даний час не зменшився ризик щодо можливості підозрюваним ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить не лише вагомість доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкриміновани йому кримінальних правопорушення, оскільки санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, але і відсутність у ОСОБА_5 міцних та сталих соціальних зв"язків.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров"я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, хоча тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами та ризиками збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки існує об`єктивний ризик того, що ОСОБА_5 шляхом вмовлянь або погроз може вплинути на них, з метою зміни показань або змусити її надавати неправдиві показання у кримінальному провадженні, для уникнення ним кримінальної відповідальності. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що станом на теперішній час допитані свідки надали показання, якими підтверджується вина ОСОБА_5 . З метою уникнення відповідальності останній може незаконно впливати на них з метою надання неправдивих показань органу слідства та суду.

Разом з цим, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. З вказаного випливає, що надані свідками під час досудового розслідування показання повинні бути надані останніми також і суду, а зважаючи, що такі докази як показання свідків мають значну вагу за даним провадженням, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний як особисто, так і через інших осіб може вплинути на свідків з метою змусити відмовитись від дачі показань або змінити їх при надані суду під час розгляду справи по суті.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 може впливати на свідків з метою змусити їх змінити показання, відмовитися давати показання та співпрацювати з слідством для уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними та необгрунтованими наявність існування таких ризиків, як можливість підозрюваним ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони не знайшли об"єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях. На думку слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не може доводитися лише припущеннями з огляду на вчинене кримінальне правопорушення, зокрема і його тяжкість, без наведення фактів стосовно особи та поведінки підозрюваного, яка дає підстави для тверджень про існування цього ризику. Крім того, слідчий у клопотанні обмежився лише загальним зазначенням існування цього ризику. Розглядаючи наявність та обґрунтованість існування цього ризику слідчий суддя також враховує і особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Варто зауважити, що метою продовження запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При цьому слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати слідству, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров"я, що слідчому судді не надано відомостей про стан здоров"я ОСОБА_5 , який унеможливлював тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора та неможливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000144 від 11.02.2025, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 309 КК України, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, а стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.05.2025 включно, оскільки більш м"які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов"язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі ст.ст.176,177,178, 183,193-194,196, 197, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 11.02.2025 стосовно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 309 КК України задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.05.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 10 квітня 2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1