СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2129/25
ун. № 759/7673/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача ВД Святошинського УП ГУНП у міста Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, подане в кримінальному провадженні за №0000370 від 09.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач ВД Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, подане в кримінальному провадженні за №0000370 від 09.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

Клопотання мотивоване тим, що ВД Святошинського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000370 від 09.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

В ході дізнання було встановлено, що 07.04.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в соціальній мережі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » побачив оголошення про продаж автомобільних шин, які вирішив придбати. В ході переписки з невідомою особою, якій належить номер мобільного оператора НОМЕР_1 , домовився про придбання автомобільних шин, після чого ОСОБА_5 перерахував грошові кошти у загальній сумі 24000 гривень на банківську карту НОМЕР_2 . Однак товар не отримав, та грошові кошти не повернули. Таким чином, невстановлена особа шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 24000 гривень, чим завдала майнової шкоди. (ЄО 32438).

З показів потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він 07.04.2025 року перебуваючи за своїм місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 за допомогою платформи для продажу та купівлі товару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » знайшов оголошення із продажу комплекту шин до автомобіля з дисками вартістю 24000 гривень.

В подальшому за допомогою мобільного додатку «Телеграм» ОСОБА_5 зв`язався із продавцем вище вказаного товару, аккаунт якого мав назву « ІНФОРМАЦІЯ_4 », для уточнення деталей оголошення. Також спілкування із продавцем здійснювалось через мобільний зв`язок за допомогою мобільного номера оператора « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_1 користувач, якого представився як ОСОБА_6 .

Після обговорення всіх деталей близько 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де останнім було здійснено переказ власних грошових коштів у розмірі 24000 гривень на вказану продавцем банківську карту АТ КБ " ІНФОРМАЦІЯ_7 " № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку « ІНФОРМАЦІЯ_8 » отримав ТТН замовлення № 0375, де відправником був указаний гр. ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_5 здійснив телефонний дзвінок на мобільний номер оператора « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 , який був вказаний, як номер відправника, проте на цей номер телефону ніхто не відповідав. Коли ОСОБА_5 звернувся до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » для уточнення деталей, щодо його замовлення останньому було надано роз`яснення щодо того, що ТТН було створено із мобільного телефону.

Отже дізнанням встановлено, що особа, яка шляхом обману та зловживанням довірою потерпілої ОСОБА_9 , заволоділа грошовими коштами останньої, користується абонентськими номерами НОМЕР_1 ; НОМЕР_3 .

У зв`язку з цим необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, які перебувають ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », розташованого по АДРЕСА_4 , з можливістю їх вилучення, щодо абонентського номеру НОМЕР_1 ; НОМЕР_3 , а саме: щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI), вхідних та вихідних SMS-повідомлень, без розкриття їх змісту, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків з номеру за період з 07.04.2025 по дату безпосереднього виконання ухвали суду в межах її дії, з подальшим виготовлення та вилученням у електронному та друкованому вигляді вказаної інформації.

У судове засідання дізнавач ВД Святошинського УП ГУНП у місті Києві не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд клопотання проходив без участі особи, у володінні якої знаходяться документи, доступ до яких планується отримати органом дізнання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими дізнавач ВД Святошинського УП ГУНП у місті Києві обґрунтовує доводи клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно з ч. 5 та 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не виключають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставини, передбачених ч. 5 та 6 ст. 163 КПК України.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантуються Конституцією та законами України. Зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 34 вказаного Закону оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 зазначеного Закону оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Як встановлено у судовому засіданні клопотання відповідає вимогам, передбачених ч. 2 ст. 160 КПК України.

Водночас, клопотання дізнавача в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, оскільки дізнавачем не надано документів які б підтверджували її повноваження.

Також слідчий суддя дійшов до висновку про те, що дізнавач у своєму клопотанні про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, довів наявність підстав вважати, що відповідні документи перебувають або можуть перебувати у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, встановлення осіб, підозрюваних у вчинені кримінального правопорушення, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Оцінивши потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи осіб, у володінні яких знаходяться речі та документи, та приймаючи до уваги, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, є виправданим, оскільки має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, іншим способом їх встановити неможливо, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст. 131-132, 159-166, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача ВД Святошинського УП ГУНП у міста Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, подане в кримінальному провадженні за № 0000370 від 09.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Надати дозвіл дізнавачу ВД Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , та дізнавачам групи дізнання у кримінальному провадженні за 0000370, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на здійснення тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, та перебуювать у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », за адресою: АДРЕСА_4 , у період з 00 год. 00 хв. 07.04.2025 по 00 год. 00 хв. 16.04.2025, з можливістю ознайомитися та зробити їх копії у паперовому вигляді та на електронний носій інформації, щодо абонентського номеру НОМЕР_1 ; НОМЕР_3 ,а саме: щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місце перебування абоненту телефонних номерів в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI), вхідних та вихідних SMS-повідомлень, без розкриття їх змісту, інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків з номерів.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали - два місяці з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1