Справа № 739/1009/24
Провадження № 1-кс/745/1/2025
УХВАЛА

іменем України

27.02.2025 рокус-ще Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000257 від 03.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав заяву про відвід головуючого судді, мотивуючи тим, що суддя ОСОБА_8 в процесі судового розгляду, зокрема в судових засіданнях 04 і 20 грудня 2024 року та 22 січня 2025 року допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Такі порушення відбулися лише щодо прав сторони захисту, тому є підстави вважати, що цим самим суддя ОСОБА_8 виявив упередженість та небезсторонність у даній справі та не забезпечив в рамках її розгляду згадуваних вище засад для усунення будь-яких сумнівів у його безсторонності. Всудовому засіданні 20 грудня 2024 року, після оголошення обвинувального акта прокурором головуючий суддя ОСОБА_8 , мало того що знехтував своїм обов`язком, передбаченим ч. 1 ст. 348 КПК України й не роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, попри заяву останнього, що йому не зрозуміло в чому його обвинувачують, головуючий суддя ОСОБА_8 грубо й свідомо допустив порушення згадуваної норми ч. 1 ст. 349 КПК України й не дозволив стороні захисту оголосити вступну промову. Такими діями головуючий суддя ОСОБА_8 фактично знівелював наведені вище принципи рівності та змагальності сторін й право останніх на реалізацію своїх передбачених законом прав у судовому засіданні. Також при допиті 22 січня 2025 року свідка ОСОБА_9 , головуючий суддя ОСОБА_8 , безпідставно та немотивовано та необґрунтовано без протесту прокурора й представника потерпілої зняв питання захисту. Однак питання прокурора до свідка ОСОБА_10 , яке не стосувалося обставин, викладених в обвинувальному акті попри обґрунтований протест сторони захисту, головуючий суддя ОСОБА_8 не зняв. 04 грудня 2024 року, в підготовчому судовому засіданні, в порядку ст. 315 КПК України, захистом було заявлено клопотання про витребування документів. Втім, головуючий суддя ОСОБА_8 відмовив у задоволенні клопотання захисту про витребування документів, зазначивши про це тільки в мотивувальній частині ухвали.

В судове засідання суддя ОСОБА_8 ,захисники обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 та ОСОБА_7 не з"явилися , про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заяву про відвід, обгрунтовуючи підставами зазначеними в заяві.

Прокурор заперечив у задоволенні заяви про відвід головуючого та пояснив, що підстав для задоволення заяви про відвід не має, заява є необгрунтованою. Також надав письмові заперечення та в судовому засіданні мотивував свою позицію тим, що у підготовчому судовому засіданні 04.12.2024 судом розглянуто клопотання про витребування з Господарського суду Чернігівської області документів. Відмова в задоволенні вказаного клопотання не перешкоджає стороні захисту звернутися з ним повторно із інших підстав. Під час судового засідання стороні захисту надавалася можливість 20.12.2024 висловитися щодо обсягу та порядку дослідження доказів, а щодо вступної промови стороні захисту було вказано, що право проголошення вступної промови вони матимуть 22.01.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 352 КПК України суд зобов`язаний контролювати хід допиту свідків, щоб уникнути від зайвого витрачання часу, захистити від образи. Зняття питання за протестом сторони кримінального провадження відповідно до ч. 8 ст. 352 КПК України є правом, а не обов`язком суду.

Представник потерпілого ДП "Ліси України" ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавш думку учасників, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з наступних міркувань.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні чітко визначені у ст. 75 КПК України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, процесуальний закон не містить. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43)

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявлений відвід не містить об`єктивних підтверджених даних, які б свідчили про наявність обставин, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_8 , тоді як незгода учасників провадження з процесуальними діями судді та прийнятими рішеннями не є такими даними.

Незгода захисника з прийнятим судом рішенням стосовно заявленого ним клопотання, а також, як вважає захисник, невідповідність форми та змісту ухвали суду вимогам п.2 ч.1 ст.372 КПК України не може свідчити про необ`єктивність та упередженість головуючого судді.

Також захисник у клопотанні, як підставу для відводу вказує на інші істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не роз"яснення головуючим суті обвинувачення, ненадання можливості проголосити вступну промову, зняття без протесту прокурора питання свідку та не зняття питання іншому свідку незважаючи на протест сторони захисту.

З цього приводу суд зазначає, що істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції (ст.409 КПК України), якщо такі порушення дійсно мали місце. Наявність (відсутність) істотних порушень вимог кримінального процесуального закону встановлюються при перегляді рішень в апеляційному порядку і само по собі не можуть свідчити про упередженість головуючого судді.

Таким чином, зі змісту поданої заяви про відвід та встановлених в судовому засіданні обставин, відсутні належним чином вмотивовані та достатні дані, які можуть свідчити про необ`єктивність та упередженість головуючого судді ОСОБА_8 , а незгода з прийнятим процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу судді згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 75, 81 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

У задоволенені заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про відвід головуючого судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000257 від 03.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1