Провадження № 1-кс/646/3200/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання : ОСОБА_2 ,

за участю заявника : ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 05.12.2024 у кримінальному провадженні №0000183 від 27.04.2024 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 05.12.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 27.04.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України. Зазначає, що дізнавач навмисно спотворив його свідчення, не правильно зазначає прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , та викладені ним обставини. Просив відновити розгляд досудового розслідування, виправити спотворення наданих ним свідчень та вчинити дії по відновленню порушених прав на житло та майно.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити

Дізнавач ОСОБА_4 , вважаючи постанову вмотивованою, обґрунтованою та такою, що винесена згідно чинного законодавства, просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

З`ясувавши думку сторін, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що у провадженні СД ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження за № 0000183 від 27.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 від 05.12.2024 вищевказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 є потерпілим, та відповідно до п. 3 ч.1 ст.303КПК України має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження досудового розслідування, до ЄРДР за № 0000183 від 27.04.2024 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України та проводилося досудове розслідування на підставі заяви ОСОБА_3 , про те, що 16.04.2024 року приблизно о 21:25 год., знаходячись за адресою : м.Харків, вул.Качанівська, буд.17 отримав тілесні ушкодження.

Пункт 1 частини 1 статті 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

У даному випадку при проведенні досудового розслідування, не виконано всі вказівки, які були надані начальником відділу дізнання ГУНП в Харківській області, зокрема проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_3 , але без судово-медичного експерта, за результатами якого не встановлено механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , не призначено додаткову судово-медичну експертизу, не долучено матеріали виконаного доручення, направленого 13.06.2024 р.оперативному підрозділу у порядку ст.40-1 КПК України, не зібрано в повному обсязі матеріали, що характеризують ОСОБА_8 , (притягнення його до адміністративної та кримінальної відповідальності, відношення до військово обов`язку), не проведено необхідні слідчі та процесуальні дії, не проаналізовано їх зміст з урахуванням встановлених фактичних обставин у сукупності з іншими наявними документами долученими до матеріалів кримінального провадження, та з урахуванням показів допитаних осіб, тобто не досліджені обставини у повному обсязі та прийнято рішенн, без належного обґрунтування.

Надавши цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин, не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що існує ряд не з`ясованих обставин для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, скарга підлягає задоволенню.

При цьому, з огляду на положення ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести такий комплекс дій, який виключав би будь-які сумніви, а зроблені ним висновки випливали б із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Що стосується інших вимог ОСОБА_3 про виправлення його спотворених свідчень та зобов`язання невідкладно вчинити дії по відновленню порушених прав на житло і майно слід залишити без задоволення, оскільки розгляд вказаних вимог не передбачений в порядку ст. 303 КПК України, а вчинення таких дій не віднесено до повноважень слідчого судді, визначених КПК України.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 05.12.2024 у кримінальному провадженні №0000183 від 27.04.2024 року - задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 05.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000183 від 27.04.2024 скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000183 від 27.04.2024 повернути СД ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1