Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1258/25
Провадження № 1-в/279/162/25

У ХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_3 , про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства ,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)" звернувся до Коростенського міськрайонногосуду з клопотанням про приведення вироків суду ухвалених відносно нього у відповідність до вимог Закону України №3886-1Х від 18.07.2024 року.

Представник ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)", засуджений, прокурор про розгляд клопотання повідомлені належним чином.

Прокурор просив розглянити клопотання, засудженого ОСОБА_3 і відмовити у його задоволенні через безпідставність.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду (ч.5 ст.539 КПК України).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений:

- 07.07.2020 року Лугинським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 11.05.2019 року у виді 1року 5місяців (за ст.186КК України) та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 4років 5 місяців позбавлення волі;

-07.09.2022 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 5 місяців. За ч.4ст.70 КК України, зарахувати часткове невідбуте покарання за вироком Лугинскього райсуду Житомирської області від 07.07.2020, призначено остаточно покарання у виді 4 років 6 місяців;

- 11.07.2024 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст.390 КК України призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України остаточне покарання призначене за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2022 та призначено до відбуття 1 (один) рік 3 (три) місяці позбавлення волі. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.11.2024 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року залишено без змін.

Початок строку покарання 15.01.2025 року. Кінець строку покарання 19.03.2026 року.

Відповідно положення ст.51 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далів ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024), який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зазначеним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185,190,191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за ст.185 КК України може наставати лише в разі викрадення майна, вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2024 року становило 3028 гривень.

Відповідно до ст.74 ч.2 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як викрадення чужого майна, оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як крадіжка, відповідальність за вчинення якої передбачена ст.185 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого на час вчинення діяння не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як таємне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 09.08.2024 року не перевищує розміру 3028 гривень.

За вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 07.07.2020 року ОСОБА_3 01.11.2019 вчинив крадіжку на суму 1300 гривень що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян за 2019рік, тому караність такого діяння законом усунена.

За вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2022 року, ОСОБА_3 11.06.2019 року вчинив крадіжку на суму 4102 гривні, оскільки викрадення чужого майна, за яке ОСОБА_3 було засуджено вище вказаним вироком вчинено у 2019 році, то враховуючи, що станом на 01.01.2019 року сума двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становила 1921 грн., то таке діяння залишається кримінально протиправним.

За вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.390 КК України призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України остаточне покарання призначене за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2022 та призначено до відбуття 1 (один) рік 3 (три) місяці позбавлення волі. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26.11.2024 року вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року залишено без змін.

Початок строку покарання 15.01.2025 року. Кінець строку покарання 19.03.2026 року.

Тобто, на теперішній час, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі на підставі вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року, яким його засуджено за ч.1 ст.390 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України остаточне покарання призначене за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2022 (за ч.2ст.185 КК України вчинення крадіжки, діяння караність, якого законом не усунена) та призначено до відбуття 1 (один) рік 3 (три) місяці позбавлення волі.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

На час розгляду справи в суді ч.1ст.390 КК України, за якою засуджений, на підставі вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.07.2024 року, відбуває покарання, діє в редакції чинній на день постановлення вироку, будь-яких змін не було. Остаточне покарання за яким було призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Олевського районного суду Житомирської області за вчиенення ОСОБА_3 діяння караність якого законом не усунена.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_3 є таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, Законом України №3342-ІХ,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4