Провадження № 1-кс/752/273/25
У Х В А Л А

ІМНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001370 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України,-

встановив:

07.01.2025 до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0001370 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 161 КК України, а саме на крипто активи токени USDT в мережі TRON TRC-20, випущені компанією Tether що зберігаються на крито валютному гаманці з адресою НОМЕР_2, із забороною користування, розпорядження чи відчуження.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення прокурор вказує на те, що арешт накладається з метою забезпеченні збереження речових доказів, а саме криптоактивів у вигляді токенів USDT в мережі TRON TRC-20, які були здобуті шахрайським шляхом, а також запобіганні їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню чи відчуженню.

В судове засіданні призначене на 10.01.2025 р. Київська міська прокуратура не направили уповноваженого прокурора на здійснення процесуального керівництва за досудовим розслідування у кримінальному провадженні 0001370 від 27.11.2024 для підтримання вимог цього клопотання.

Між тим, враховуючи те, що орган процесуального керівництва, ініціювавши питання про накладення арешту на майно, самостійно не дізнавався про призначене у справі судове засідання, слід зазначити, що така ініціатива повинна випливати з його статусу суб`єкта, який звернувся з поданням клопотання на розгляд слідчого судді.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001370 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2024 за адресою: м. Київ, просп. Степана Банд ери, 21 приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 виявив крадіжку власного «Ledger Nano X» - апаратний криптовалютний гаманець, який призначений для зберігання криптовалют, таких як Bitcoin, Ethereim та інші, а також працює як офлайн - сховище приватних ключів (ключів, які дозволяють отримати доступ до криптовалюти). Крім цього в коробці де ОСОБА_4 зберігав свій пристрій, знаходились seed фрази - це набір із 24 слів, які генеруються під час створення криптогаманця. Вони служать резервною копією для відновлення доступу до гаманця та всіх криптоактивів, які зберігаються на ньому. Seed-фраза дає можливість відновити гаманець на іншому пристрої, якщо оригінальний пристрій буде втрачено або пошкоджено.

У подальшому в період часу 14.05.2024 по 18.08.2024 невстановлена досудовим розслідуванням особа використовуючи мобільний додаток Trust Wallet здійснила 6 вихідних транзакцій з гаманця НОМЕР_1 на гаманець НОМЕР_2 на загальну суму 285 000 USDT - що становить в еквіваленті 285 000 доларів США.

На підставі доручення в порядку ст. 40 КПК України співробітниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України встановлено, що криптогаманець НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_4 створений у мережі блокчейну TRON (https://tron.network/). Виходячи з обсягу транзакцій, а також первинного аналізу є приватним гаманцем та використовується фізичною особою, а також не належить до будь - якого відомого сервісу чи платформи.

За допомогою спеціального програмного забезпечення chainalysis, проведено аналітичне дослідження гаманця, а саме транзакцій, що мають відношення до кримінального провадження, за результати якого встановлено, що з гаманця потерпілого НОМЕР_1 невстановленою досудовим розслідуванням особою шляхом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) та інформаційно -комунікаційних систем здійснено переказ активів на загальну суму 285 000 USDT на гаманець НОМЕР_2 , в результаті чого завдано потерпілому матеріального збитку на вказану суму, що становить значну шкоду та в триста разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

В ході огляду гаманця НОМЕР_2 встановлено, що активи на загальну суму 285 339,71 USDT зберігаються на ньому.

Крім того, на адресу СУ ГУНП у м. Києві надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_4 згідно якого встановлено, те що, останній на теперішній час використовує для користування наступний гаманець НОМЕР_3.

11.12.2024 в порядку статті 100 КПК України криптоактиви здобуті шахрайським шляхом у сумі 285 339,71 USDT які наразі знаходяться на «холодному» криптогаманці з адресою НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Орган процесуального керівництва вказуючи на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, до матеріалів клопотання не долучає копію постанови про визнання речовим доказом.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали, дійшов висновку, що матеріали клопотання не містять підтвердження того, що майно, про арешт якого просить прокурор, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Постанова про визнання речовим доказом крипто активи токени USDT в мережі TRON TRC-20, випущені компанією Tether що зберігаються на крито валютному гаманці з адресою НОМЕР_2, у матеріалах клопотання відсутня.

Таким чином, суддя наголошує, що арешт майна є винятковим заходом, який має застосовуватися лише за наявності достатніх підстав та відповідного обґрунтування у клопотанні.

Слідчий суддя визнає вимоги клопотання необґрунтованими, оскільки прокурор не зміг довести належними доказами мету, передбачену у ч.2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-,

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001370 від 27.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1