Провадження № 1-кп/161/371/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 січня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 15.09.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2010 року народження, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого, зокрема:

- 21.08.2024 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 13 вересня 2024 року близько 23 години 45 хвилин, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з колишньою дружиною ОСОБА_4 (у розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи в спальній кімнаті вищевказаного будинку, у присутності дитини неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс декілька ударів правою рукою в ділянку правого плеча та один удар долонею лівої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_6 , перемістившись до вхідних дверей будинку, схопив обома руками кисті рук потерпілої, стиснувши їх, та наніс один удар долонею лівої руки по задній частині голови потерпілої, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на землю, після чого, останній обома руками стиснув гомілки обох ніг та лівий ліктьовий суглоб ОСОБА_4 , після чого потягнув останню за волосся до спальної кімнати будинку. У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, наніс один удар долонею лівої руки в обличчя потерпілої.

Внаслідок свої протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження: синці навколо правого ока, на передньо-внутрішній, задній та зовнішній поверхнях лівого плеча, на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу, не передній поверхні лівого передпліччя, на внутрішній поверхні правого плеча, на зовнішній поверхні лівого стегна, на зовнішній поверхні правої гомілки, на задній поверхні цієї ж гомілки; садна на перехідній каймі нижньої губи; підшкірна гематома волосяної ділянки голови, які згідно висновку судово-медичного експерта № 626 від 16.09.2024 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 інкримінується заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин зазначених в обвинувальному акті. При призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, однак звертався амбулаторно до лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні м Луцька.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_6 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Крім того, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2024 року ОСОБА_6 засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, яке на даний час не відбуте.

Згідно з положеннями частин 1 та 2 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Враховуючи наведене, вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді громадських робіт, та в силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2024 року, яким він засуджений до 200 годин громадських робіт.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2024 року, та визначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Речові докази: CD-R диски із наявною інформацією зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000861.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1