Справа № 152/1046/19
Провадження №11-кп/801/182/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000135 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6

захисника обвинуваченого: ОСОБА_8

представника потерпілого захисника: ОСОБА_9

представника третьої особи захисника: ОСОБА_10

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000135 по обвинуваченню ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 мотивовано тим, що, на даний час ризики, що були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати, обвинувачений ОСОБА_7 є мешканцем м.Києва, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, офіційно непрацевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних звязків.

Застосування відносно ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу є недоцільним та малоефективним, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, міру призначеного покарання, особу обвинуваченого та не гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків, не забезпечить дотримання розумних строків судового розгляду.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задоволити клопотання, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_8 , який покладався на розсуд суду, обвинуваченого ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, представника потерпілого захисника ОСОБА_9 , який підтримав клопотання прокурора, представника третьої особи захисника ОСОБА_10 , який покладався на розсуд суду, обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 27 ч. 3 - 187 ч. 4, 257, 263 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ст. 27 ч. 3 187 ч. 4 КК України 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 257 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю;

-за ст. 263 ч. 1 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_7 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано попереднє ув`язнення з 16.03.2019 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 91277 (дев`яносто одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень 53 копійки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 492776 (чотириста дев`яносто дві тисячі сімсот сімдесят шість) гривень 08 копійок у відшкодування майнової шкоди, а також 500000 (п`ятсот тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та вирішено питання про долю речових доказів.

Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27.11.2024 року ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід

у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25 січня 2025 року включно.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , обвинуваченим ОСОБА_7 , представником третьої особи захисником ОСОБА_10 подано апеляційні скарги на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2023 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України.

З огляду на те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати, на думку суду апеляційної інстанції, наявні підстави для продовження запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

п о с т а н о в и в :

Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до закінчення апеляційного розгляду, але не більше шістдесяти днів, починаючи з 16.01.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4