Справа №: 127/2149/24
Провадження №: 1-кп/127/42/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 від 13.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого комерційним директором ТОВ «Бонєйр», із вищою освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої: захисника ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13.11.2023 близько 16:50 год. керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись середньою смугою руху проїзної частини дороги по вул. Пирогова у м. Вінниця в напрямку ринку «Урожай» поблизу будинку № 24, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну та в момент об`єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_9 , який перетнув проїзну частину дороги по горизонтальній дорожній розмітці 1.14.1 додатку 2 до Правил дорожнього руху (нерегульований пішохідний перехід) зліва направо відносно напрямку руху автомобіля не зменшив швидкість та не зупинив транспортний засіб, не надав дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив на нього наїзд, через що пішохід ОСОБА_9 загинув на місці.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 976 від 14.12.2023 у ОСОБА_9 виявлено сполучну травму тіла: відкрита черепно-мозкова травма (садна та синці голови, крововиливи в м`які тканини голови, множинні переломи кісток склепіння та основи черепа, поширені субарахноїдальні крововиливи головного мозку з проривом в шлуночки); закрита тупа травма грудної клітки (крововиливи в м`які тканини грудної клітки, множинні переломи ребер з обох сторін по декількох анатомічних лініях); перелом тіла 4-го грудного хребця без ушкодження спинного мозку, переломовивих акроміального кінця лівої ключиці; множинні синці та садна верхніх та нижніх кінцівок, закритий двохкістковий перелом кісток лівого гомілково-ступневого суглобу, закритий двохкісточковий перелом кісток правого гомілково-ступневого суглобу.

Сполучна травма тіла у ОСОБА_9 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння, і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_9 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком.

Згідно з висновком судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-23/20508-ІТ від 29.11.2023 місце наїзду на пішохода ОСОБА_9 автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташоване на проїзній частині вул. Пирогова, м. Вінниця в середній смухі руху в напрямку ринку «Урожай» в межах горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра».

В заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Toyota Corolla» до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_3 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими:

?п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

?п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближаться до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, що б дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. п. 2.3 (б), 18.1 Правил дорожнього руху знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_9 .

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, ОСОБА_3 13.11.2023 у вечірню пору керуючи своїм транспортним засобом «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 та їхавши на вулиці Пирогова у м. Вінниці в напрямку ринку «Урожай» не побачив на пішохідному переході чоловіка та здійснив на нього наїзд, після чого одразу зупинив автомобіль, вийшов із нього, побачив, що пішохід знаходився на землі без свідомості. Тоді ОСОБА_3 одразу викликав працівників поліції, які в свою чергу викликали швидку медичну допомогу, однак пішохід ОСОБА_9 на момент приїзду швидкої медичної допомоги, уже був мертвий.

Обвинувачений ОСОБА_3 після дорожньо-транспортної пригоди намагався відшкодувати шкоду потерпілим, пропонував свою допомогу, однак сторона потерпілих відмовлялась від будь якої допомоги. Також, ОСОБА_3 переказував грошовим переказом кошти у сумі 100 000 грн. на адресу потерпілої ОСОБА_6 , однак вказані кошти остання у відділенні пошти не отримала, а тому вони повернулись обвинуваченому.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що про вчинене він щиро шкодує, просив суд суворо його не карати.

Допитаний у ході судового провадження потерпілий ОСОБА_5 , суду надав наступні показання, що померлий ОСОБА_9 був його дідусем, на момент смерті йому було 85 років.

Очевидцем самої дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 не був, однак зазначив, що 13.11.2023 ввечері до потерпілого зателефонував працівник поліції із мобільного телефону дідуся та повідомив, що сталась дорожньо-транспортна пригода та попросив прийти на місце ДТП, що ОСОБА_5 і зробив. Прийшовши на місце, потерпілий побачив, що на асфальті близько 7 метрів від пішохідного переходу знаходився мертвий дідусь, тіло якого було накрито та працівники поліції проводили слідчі дії.

Біля обочини був припаркований автомобіль та поруч із ним знаходився раніше не знайомий потерпілому ОСОБА_3 .

Після вказаних подій, обвинувачений вибачався перед ОСОБА_5 , неодноразово пропонував свою фінансову допомогу, пропонував оплатити похорон, потім поставити пам`ятник, однак ОСОБА_5 разом із сім`єю відмовлялись отримувати кошти із власних міркувань. Після чого, ОСОБА_3 через Укрпошту направив по 50 000 грн. на рахунок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак потерпілі також відмовились отримувати зазначені грошові кошти.

У ході судового провадження потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Допитана у ході судового провадження потерпіла ОСОБА_6 , суду надала наступні показання, що померлий ОСОБА_9 був її батьком.

Так, 13.11.2023 ввечері до потерпілої зателефонував її син ОСОБА_5 та повідомим, що ОСОБА_9 збив автомобіль, після чого ОСОБА_6 одразу прибігла на місце дорожньо-транспортної пригоди та перебувала там до закінчення усіх слідчих дій.

Після усіх зазначених подій, ОСОБА_3 неодноразово пропонував свою фінансову допомогу потерпілим, однак вони відмовлялись отримувати кошти із власних міркувань.

У ході судового провадження потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що претензій до обвинуваченого вона не має, однак просить покарати ОСОБА_3 суворо, призначивши покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши думку прокурора, потерпілих, представника потерпілої, захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 , та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 3874 від 21.11.2023 ОСОБА_3 під диспансерним спостереженням у закладі не перебуває, за медичною допомогою в заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебуває. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 29/9043 від 22.11.2023 ОСОБА_3 на лікуванні у закладі не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався. Відповідно до висновку комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 1352 від 13.11.2023 ОСОБА_3 13.11.2023 о 18:15 год. перебував у тверезому стані. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має ІІІ групу інвалідності.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Таким чином, суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження. Також, суд враховує позицію Верховного Суду, який у своїх рішеннях неодноразово вказував, що у даній категорії справ, визначальним фактором під час призначення покарання, являється думка потерпілих, а тому беручи до увагу думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд покарати ОСОБА_3 суворо, призначивши покарання у виді позбавлення волі, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_3 з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 підлягає скасуванню.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбуття основного покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку.

Речові докази, а саме:

?автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для утримання транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

?свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 21.01.2022, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

?посвідчення водія НОМЕР_3 видане 10.04.2014, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження знищити;

?одяг загиблого пішохода ОСОБА_9 : кросівок темного кольору, який упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 3263834, шапку чорного кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ № PSP 3263833 та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів знищити;

?оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 4 702,12 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: