Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/2742/25
Провадження №1-кс/523/564/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, за ознаками ч.3 ст.368 КК України,про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2025 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, за ознаками ч.3 ст.368 КК України,про накладення арешту на вилучене 06 лютого 2025 року у ОСОБА_4 майно.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, отримавши пояснення слідчого - в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту (про можливу недопустимість отриманих доказів), слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідуються обставини систематичного вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі управління) від фізичних осіб - кандидатів на отримання документів, що надають право на полювання.

06 лютого 2025 року головного спеціаліста відділу управління ОСОБА_4 було затримано слідчим в порядку ст.208 КПК України, а наступного дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

06 лютого 2025 року при затриманні та освідуванні ОСОБА_4 слідчим виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 4500 грн, а саме: 4 банкноти номіналом 1000 грн кожна, з серійними номерами БП 6638104, АЄ9682823, ГР 3007091, БН 2922190 та 1 банкноту номіналом 500 грн, з серійним номером ВТ 9218063; які поміщено до сейф-пакету S001076;

- змив з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_4 , поміщений до сейф пакету S001020;

- змив з правої долоні та пальців руки ОСОБА_4 , поміщений до сейф пакету S001019;

- контрольний зразок, поміщений до сейф пакету S001021.

07 лютого 2025 року клопотання про арешт зазначеного майна первинно було спрямовано до Київського районного суду м. Одеси, після чого ухвалою слідчого судді від 17 лютого 2025 року повернуто прокурору для усунення його недоліків. Таким чином органом досудового розслідування було дотримано строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2 та 6 ст.22 КПК України).

Тобто слідчий під час судового розгляду клопотання, до моменту видалення слідчого судді до нарадчої кімнати для постановлення остаточного судового рішення, вправі як змінити, так і доповнити клопотання шляхом долучення до первісних матеріалів інших документів. Такі ж самі права на подання суду доказів має і протилежна сторона.

Слідчим в судовому засіданні пояснено, що вилучені при затриманні та освідуванні ОСОБА_4 кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а змиви містять сліди його вчинення, тобто це майно має ознаки речових доказів для доведення обставин розслідуваного злочину.

Суспільний інтерес в неупередженому завершенні досудового розслідування даного кримінального провадження, а також обставини розслідуваних кримінальних правопорушень вимагають мінімального втручання слідчого судді у самостійність слідчого та прокурора у виборі тактики проведення досудового розслідування, переліку та обсягу проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та у прийнятті ними процесуальних рішень.

Так, не виключається, що вилучене під час затримання та освідування підозрюваного майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, що відповідає положенням ч.1 ст.98 КПК України, тобто вилучені грошові кошти та змиви містять ознаки речових доказів, а також можуть бути об`єктами оглядів чи призначених в провадженні судових експертиз.

Довід захисника про недопустимість поданих слідчим доказів у зв`язку з можливим порушенням права затриманого на захист, є передчасним.

Так, відповідно до положень ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Слідчий суддя констатує, що всі вище перелічені докази слідчого, допустимість яких оскаржується, фактично дослідженні під час судового розгляду та долучені до судового провадження, а відтак відсутня практична необхідність припинення їх дослідження.

Окрім того, оцінці у суді підлягають як кожен окремий доказ, так і вся сукупність зібраних в кримінальному провадженні доказів. Передумовою виконання вимоги оцінки доказів у їх сукупності є повне, всебічне та об`єктивне виявлення і дослідження доказів, сукупність яких формується як у ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду в якості додаткових доказів, що допускає положення ч.11 ст.290 КПК України, а відтак, суд повинен ретельно досліджувати всі докази у провадженні.

Недослідження будь-якого доказу, що має істотне значення для з`ясування фактів означає порушення принципу оцінки доказів у їх сукупності, тому що в цьому випадку відсутня ознака сукупності поєднання всіх доказів у провадженні (ч.1 ст.94 КПК України).

Таким чином, оцінка слідчим суддею кожного із окремих запропонованих стороною захисту доказів з питань їх допустимості до моменту завершення з`ясування обставин кримінального провадження та їх перевірки всією сукупністю доказів, що можливе лише у випадку судового розгляду кримінального провадження, яке б надійшло до суду за обвинувальним актом, є передчасною.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначена мета досягається шляхом зібрання та надання правової оцінки усієї сукупності доказів, в тому числі проведенням допитів підозрюваних, свідків, витребуванням речей та документів, призначенням та отриманням результатів різних видів експертиз, здійсненням інших слідчих та розшукових дій, що в даний час ще не завершено, а тому передчасно стверджувати про неправомірність дій слідчого в даному кримінальному провадженні в аспекті тимчасового вилучення майна, яке містить ознаки речових доказів, та наступного звернення до слідчого судді із клопотанням про його арешт.

З урахуванням викладеного, необхідно дійти загального висновку, що накладення арешту на вилучене майно обумовлюється необхідністю збереження речових доказів, що відповідає вимогам пунктів 1,4 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі пунктів 1,4 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження майна, яке має ознаки речових доказів, в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, за ознаками ч.3 ст.368 КК України, накласти арешт на вилучене при затриманні та освідуванні ОСОБА_4 наступне майно:

- грошові кошти у сумі 4500 грн, а саме: 4 банкноти номіналом 1000 грн кожна, з серійними номерами БП 6638104, АЄ9682823, ГР 3007091, БН 2922190 та 1 банкноту номіналом 500 грн, з серійним номером ВТ 9218063; які поміщено до сейф-пакету S001076;

- змив з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_4 , поміщений до сейф пакету S001020;

- змив з правої долоні та пальців руки ОСОБА_4 , поміщений до сейф пакету S001019;

- контрольний зразок, поміщений до сейф пакету S001021.

Дозволити слідчому, який здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000164 від 03 лютого 2024 року, за ознаками ч.3 ст.368 КК України, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного арештованого майна до часу остаточного вирішення його долі правомочним органом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення, а ув`язненим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1