печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, у вимогах якого просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування нерухомим майном, право власності на яке в рівних долях зареєстровано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000447 від 27.03.2024 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає, що у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні отримано інформацію про те, що на початку 2020 року ОСОБА_4 з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , після знайомства з останнім та увійшов в його довіру з метою отримання коштів за продаж об`єктів нерухомості в майбутньому, не маючи насправді мети продажу таких об`єктів нерухомості. Зокрема ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_6 земельні ділянки та об`єкти незавершеного будівництва з можливістю будівництва та розміщення на них паливно-заправних комплексів.

Так, ОСОБА_4 , після знайомства з ОСОБА_6 з метою створення довірливих відносин почав на постійній основі приїжджати до нього під приводом отримання різного роду консультацій щодо будівництва АЗС та ведення господарської діяльності у сфері торгівлі паливними матеріалами.

Увійшовши в довіру та отримавши інформацію про те, що ОСОБА_6 здійснює свою діяльність в сфері торгівлі паливними матеріалами, а також володіє мережею АЗС ОСОБА_4 повідомив потерпілому, що разом із батьком ОСОБА_7 та рідним братом ОСОБА_5 являються власниками об`єкту незавершеного будівництва для розміщення АЗС, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3.

Вказаний об`єкт будівництва мав інтерес для потерпілого ОСОБА_6 , оскільки на нього була наявна виготовлена проектна документація, а також була наявна відповідна дозвільна документація на будівництво АЗС в м. Чернівці, що могло розширити його власну мережу АЗС.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що ОСОБА_6 зацікавлений в розширені мережі АЗС, зловживаючи довірою останнього запропонував викупити незавершену будівництвом АЗС разом із земельною ділянкою за 180 000 доларів США, при цьому аргументував необхідність укладання договорів купівлі-продажу в майбутньому аргументуючи це тим, що дозвільна документація оформлена на його ім`я, а земельна ділянка має бути викуплена в Чернівецькій міській раді.

При цьому, ОСОБА_6 повністю довірившись ОСОБА_4 погодився на його пропозицію, обумовивши що всі оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна будуть зберігатись у нього як гарантія виконання фінансових зобов`язань ОСОБА_4 .

Таким чином, за результатами домовленостей ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 готівкові кошти в розмірі 180 000 доларів США.

У подальшому, продовжуючи зловживати довірою ОСОБА_6 та з метою створення довірливих відносин ОСОБА_4 продовжив спілкування з потерпілим та постійно інформував про стан оформлення документів на земельну ділянку, при цьому право власності на земельну ділянку було оформлено 22.01.2021 договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з Чернівецькою міською радою, а саме земельну ділянку АДРЕСА_3.

Для створення умов довірливих відносин оригінал вказаного договору ОСОБА_4 передав на зберігання ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_6 завершено будівництво АЗС за вказаною адресою за власні кошти. Документальне оформлення будівництва здійснював ОСОБА_4 .

Так, 18.04.2022 ОСОБА_4 отримано Свідоцтво № НОМЕР_3 виданого Державною інспекцією архітектури та містобудування України, яким засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Вказаний сертифікат містить відомості про те, що генеральним підрядником будівництва є ТОВ «Газовик» (30161072), яке зареєстроване в Донецькій області, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 190, проте будучи допитаний як потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що вказане товариство жодним чином не мало відношення до будівництва АЗС, а також те що для введення в експлуатацію АЗС ОСОБА_4 міг використати фіктивні документи.

Після введення АЗС в експлуатацію ОСОБА_4 , не бажаючи повертати кошти потерпілому, а також маючи на меті продовжити мати у власності об`єкт нерухомого майна, зокрема АЗС збудовану за кошти ОСОБА_6 , зловживаючи довірою останнього продовжив відтермінувати укладення договору купівлі-продажу на користь ОСОБА_6 , аргументуючи це різними причинами неможливості прибуття юридичних власників земельної ділянки та об`єктів нерухомого майна.

Також, продовжуючи зловживати довірою запропонував ОСОБА_6 укласти договори оренди земельної ділянки та АЗС із новоствореним ТОВ «НОВА 2022», керівником та власником якого є сестра потерпілого ОСОБА_9 .

Перебуваючи в залежності від ОСОБА_4 , оскільки передав кошти за придбання АЗС та земельної ділянки без підтверджуючих документів, ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_4

ОСОБА_4 , зловживаючи довірою та затягуючи час обіцяв, що в найближчий термін організує переоформлення АЗС па ОСОБА_6 або ТОВ «Нова 2022», але після укладання договорів оренди під різними штучними приводами почав уникати зустрічей та відповідати на телефонні дзвінки.

У свою чергу, маючи намір заволодіння коштами ОСОБА_6 в сумі 180 000 доларів США отриманими за продаж об`єкту для будівництва АЗС та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, а також не бажаючи виконувати взяті на себе обов`язки та з метою заволодіння вже завершеним об`єктом будівництва АЗС ОСОБА_4 здійснив часткову зміну права власності на вказаний об`єкт, а саме укладання договору дарування від 25.01.2024, відповідно до якого він став одноособовим власником вказаних об`єктів нерухомого майна.

Укладання договору дарування підтверджує факт відсутності наміру виконання обов`язків ОСОБА_4 перед потерпілим ОСОБА_6 .

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 влітку 2021 року продовжуючи злочинний умисел з метою наживи та незаконного особистого збагачення запропонував ОСОБА_6 викупити земельну ділянку по вул. Південно-Кільцева в м. Чернівці (район мийки «Лідер» та шиномонтажу, Чернівецька обл., Глибочицький р., с. Коровія, вул. Черетейська, 33-Б) так як наче б то проектна документація на будівництво АЗС на цій земельній ділянці вже була погоджена відповідними службами та можна розпочати будівництво нової АЗС, що надасть можливість розширити ОСОБА_6 власну мережу АЗС.

Так, у серпні 2021 року ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 170 000 доларів США як оплату за придбання земельної ділянки для будівництва АЗС по вул. Південно Кільцева в м. Чернівці.

Приблизно через місяць після передачі вказаних вище коштів (у вересні - жовтні 2021р.) ОСОБА_6 стало відомо, що відповідно до діючих ДБН будувати АЗС на вказаній земельній ділянці не дозволено.

На вимогу ОСОБА_6 щодо повернення коштів ОСОБА_4 запевнив, що віддасть їх після продажу земельної ділянки в місті Києві.

При цьому, до даного часу земельна ділянка в м. Києві не виставлялась для продажу та у свою чергу передана іншій фізичній особі для здійснення будівництва.

Також, ОСОБА_4 , продовжуючи зловживати довірою ОСОБА_6 , запропонував останньому виділити земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га для розміщення заправочного модуля по вул. Хотинській, 4Т, м. Чернівці (автомийка), яка перебуває у частковій власності останнього.

Так, маючи бажання розширення мережі АЗС та збільшення можливостей реалізації паливних матеріалів в місті Чернівці в серпні 2021 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 30 000 доларів США за вказану земельну ділянку, яка до даного часу не оформлена на користь ОСОБА_6 .

Недавно ОСОБА_6 стало відомо, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 є спірною, на неї накладений арешт через судовий спір.

Також у ході здійснення досудового розслідування установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 у рівних долях є власниками земельних ділянок на території міста Києва, які мають наступні ідентифікаційні дані:

- земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0273, загальна площа 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0272, загальна площа 0,0106 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0271, загальна площа 0,0323 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0270, загальна площа 0,0269 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0115, загальна площа 0,0968 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з цим на адресу Офісу Генерального прокурора надійшов цивільний позов від потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 в загальній сумі 900 000 доларів США, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

Ураховуючи викладене виникла необхідність у накладенні арешту на вказані земельні ділянки розташовані в м. Києві, для забезпечення цивільного позову, та неможливості здійснення незаконних реєстраційних дій з вказаним нерухомим майном.

Метою накладення арешту на майно відповідно до пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

В судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Як вбачається із матеріалів клопотання, від потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 заявлено у кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 900 000 доларів США.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 в певних частинах є власником земельних ділянок на території міста Києва, які мають наступні ідентифікаційні дані:

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0273, загальна площа 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0272, загальна площа 0,0106 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0271, загальна площа 0,0323 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0270, загальна площа 0,0269 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0115, загальна площа 0,0968 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно належне ОСОБА_4 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а відтак клопотання підлягає задоволенню частково.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт в межах суми 900 000 доларів США, із забороною відчуження, розпорядження та користування нерухомим майном, право власності на яке в частині зареєстровано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0273, загальна площа 0,0268 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0272, загальна площа 0,0106 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0271, загальна площа 0,0323 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0270, загальна площа 0,0269 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельна ділянка з кадастровим номером :62:146:0115, загальна площа 0,0968 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , тобто майна вказаного вище.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1