Справа №721/1131/24
Провадження 1-КП/721/39/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному 02.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001103 за ч. 2 ст. 286 КК України у відношенні ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник подав клопотання про зміну запобіжного заходу, мотивоване обставинами, які з`явилися після розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому щодо стану здоров`я останнього.

Обґрунтовував клопотання незадовільним станом здоров`я ОСОБА_3 та потребою у стаціонарному лікуванні в спеціалізованому медичному закладі з приводу хронічних захворювань, які знаходяться в стадії загострення та у зв`язку із неможливістю забезпечення відповідного лікування в умовах СІЗО.

Також зазначав, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наявністю його міцних соціальних зв`язків та перебуванням його утриманні малолітньої дитини, а також наявності постійного місця роботи, як фізичної особи підприємця, позитивної репутації за місцем проживання та сприянні органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин кримінального правопорушення.

Просив змінити обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на інший запобіжний захід - заставу, у розмірі визначеному процесуальним законом, або визначити розмір застави у відношенні обраного запобіжного заходу, із покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив задовольнити клопотання захисника.

У судовому засіданні прокурор просила залишити без задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, посилаючись на Наказ МЮ України та МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, яким затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, відповідно до п. 2.10 якого, у випадку погіршення стану здоров`я особи, узятої під варту, та неможливості надання невідкладної медичної допомоги у повному обсязі в умовах медичної частини здійснюється виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - бригада ЕМД), що забезпечується начальником СІЗО у разі прийняття такого рішення медичним працівником. У разі прийняття бригадою ЕМД рішення про необхідність госпіталізації особи, узятої під варту, така особа невідкладно перевозиться цією бригадою до найближчого до СІЗО закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про екстрену медичну допомогу». Начальник СІЗО організовує цілодобову охорону особи, узятої під варту.

Також посилалася на існування ризиків, що були враховані під час обрання запобіжного заходу обавинуваченому, відсутність відомостей про невідкладність оперативного втручання щодо останнього та неможливості перебування останнього зі станом його здоров`я в умовах слідчого ізолятора.

Потерпіла ОСОБА_5 щодо клопотання сторони захисту заперечувала.

Заслухавши думку часників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Так, згідно Акту комісійного судово-медичного дослідження (дослідження за матеріалами справи) № 095 проведеного ДСУ "Чернівецьке обласне бюро судово-медичної експертизи" вбачається, що із наданих медичних документів стану здоров`я ОСОБА_3 комісією підсумовано наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 ряд хронічних захворювань, які потребують систематичного спостереження, обстеження та лікування у вигляді диспансерного нагляду. Вправна пупкова кила потребує планового, а у разі загострення у вигляді ущемлення, негайного оперативного втручання. Щодо варикозної хвороби лівої нижньої кінцівки та висхідного тромбофлебіту підшкірних вен потребує госпіталізації в хірургічний стаціонар для подальшого хірургічного втручання, що не може бути надане в амбулаторних умовах.

Відповідно до відповіді Філії Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях № 5-ЧН від 03.01.2025 року, ОСОБА_3 вперше оглянутий по прибуттю 06.09.2024 у Чернівецькій медичній частині № 33. За наявними хворобами отримує призначене лікування, а оперативне лікування з приводу венозної паталогії ув`язненому буде проведено у спеціалізованому медичному закладі ЦОЗ ДКВС України після набрання вироком законної сили.

Згідно відповіді Філії ДУ ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях № 1019/33 від 28.11.2024 вбачається, що останньому при огляді в Чернівецькій міській медичній частині по прибуттю та на базі швидкої медичної допомоги проведено медичний огляд та здійснено ряд медичних обстежень, встановлено діагноз і призначено лікування. Також відповідно до вказаної довідки, більшість наявних хвороб у ОСОБА_3 , зокрема і тих, які потребують оперативного хірургічного втручання, носять хронічний характер.

Отже, як вбачається із досліджених доказів. рекомендації лікарів не містять інформації щодо невідкладного оперативного втручання та не зазначено про неможливість перебування ОСОБА_3 за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора.

У свою чергу, ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких.

Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року продовжено строк дії обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, який відповідно до ухвали Чернівецького апеляційного суду від 10.12.2024 року залишено без змін.

Досліджуючи письмове клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу та додані до нього матеріали суд ураховує, що із часу застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися підстави, які б могли слугувати підставою для зміни такого запобіжного заходу. Посилання захисника на погіршення стану здоров`я обвинуваченого не знайшло свого підтвердження з огляду на досліджені судом письмові докази та відсутності у них прямої вказівки щодо невідкладності оперативного хірургічного втручання, а також неможливості перебування останнього з наявними у нього хворобами в умовах СІЗО.

Відповідно до п. 2.10 Наказу МЮ України та МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, яким затверджено Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, у випадку погіршення стану здоров`я особи, узятої під варту, та неможливості надання невідкладної медичної допомоги у повному обсязі в умовах медичної частини здійснюється виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (далі - бригада ЕМД), що забезпечується начальником СІЗО у разі прийняття такого рішення медичним працівником. У разі прийняття бригадою ЕМД рішення про необхідність госпіталізації особи, узятої під варту, така особа невідкладно перевозиться цією бригадою до найближчого до СІЗО закладу охорони здоров`я відповідно до Закону України «Про екстрену медичну допомогу». Начальник СІЗО організовує цілодобову охорону особи, узятої під варту.

Таким чином, за належний стан здоров`я особи, яка утримується під вартою, відповідає заклад ( його керівник), у якому така особа утримується.

Окрім того, стороною захисту не доведено відсутність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які ураховані судом при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу зміну, а також не спростовано доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування, як то передбачено ч. 3 ст. 331 КПК України.

Таким чином, на думку суду, наразі відсутні підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , а відтак, саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючі відомості щодо особистості обвинуваченого, які наведені стороною захисту. Також суд надав оцінку доводам сторони захисту щодо гарантій збереження стану здоров`я обвинуваченого над тяжкістю покарання та наявністю суспільного інтересу і зазначає, що вказані категорії не є співмірними з огляду на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод

Такий висновок суду узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Отже, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Щодо твердження сторони захисту, що змінивши запобіжний захід на заставу у визначеному процесуальним законом розмірі із одночасним зобов`язанням підозрюваного вчинити дії або утриматись від вчинення дій за ч. 5 ст. 194 КПК України, буде повністю досягнуто мети застосування запобіжного заходу і усунуто всі ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, суд зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Тобто, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Також, прохання сторони захисту про застосування до ОСОБА_3 застави у розмірі визначеному процесуальним законом із покладенням на нього обов`язків перелічених у ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає необґрунтованим, оскільки стороною захисту не надано доказів реальної спроможності обвинуваченого до внесення застави. Окрім того, суд зазначає, що наслідком протиправних дій ОСОБА_3 стала смерть неповнолітнього потерпілого, а відтак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України визначення застави є дискрецією, а не обов`язком суду.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Таким чином клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 193-199, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06.01.2025 року о 16 год.

Суддя ОСОБА_7