Справа № 738/217/25
№ провадження 1-кс/738/42/2025
УХВАЛА

05 лютого 2025 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Седнів Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, немаючого утриманців, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000396, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2024 року,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4
учасників судового розгляду:
прокурораОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваногоОСОБА_3

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

05 лютого 2025 року слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчий здійснює досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000396 від 05 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст. 263 КК України, у якому ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою подальшого незаконного збуту психотропних речовин, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, яку у подальшому до 24.01.2025 зберігав при собі з метою збуту.

24 січня 2025 року, з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 09 години 14 хвилин ОСОБА_3 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту психотропних речовин, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, зберігаючи при собі, рухаючись автодорогою Чернігів-Мена, Н-27, незаконно перевіз в автомобілі марки «Land Rover» моделі «Freelander» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому незаконно збув навпроти господарства АДРЕСА_2 .

Так, 24 січня 2025 року о 09 години 14 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись навпроти господарства № 59 по вул. Приозерна, в м. Мена, Корюківського району, Чернігівської області, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у ході оперативної закупки, яку здійснював у якості покупця ОСОБА_8 , незаконно збув останньому дрібнокристалічну речовину білого кольору, що відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/1199-НЗПРАП від 27.01.2025 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, PVP, маса PVP в речовині становить 1,8901 г, за що отримав від ОСОБА_8 , в якості оплати, грошові кошти у сумі 5 000 гривень, які раніше були оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», з метою подальшого незаконного збуту психотропної речовини та наркотичного засобу з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, які у подальшому до 03 лютого 2025 року незаконно зберігав при собі з метою збуту.

03 лютого 2025 року, з невстановленого досудовим розслідуванням часу до близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту психотропних речовин та наркотичних засобів з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, зберігаючи при собі, рухаючись автодорогою Чернігів-Мена, Н-27, незаконно перевіз в автомобілі марки Volkswagen модель Passat, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, а також наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, які в подальшому незаконно збув навпроти господарства АДРЕСА_2 .

Так, 03 лютого 2025 року близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись навпроти господарства № 59 по вул. Приозерна, в м.Мена, Корюківського району, Чернігівської області, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини та наркотичного засобу, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у ході оперативної закупки, яку здійснював у якості покупця ОСОБА_8 , повторно, незаконно збув останньому кристалоподібну речовину, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/1696 НЗПРАП від 04.02.2025 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, маса PVP в речовині становить - 2, 1143г, а також речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/1691 від 04.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить - 3,591 г, але будучи відразу затриманим працівниками поліції на місці не отримав в якості оплати завчасно обумовлені грошові кошти в сумі 5 000 гривень від ОСОБА_8 , які раніше були оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2).

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів таблиці I списку № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000, № 770, канабіс віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

03 лютого 2025 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_3 затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та 04 лютого 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та розуміючи про реальний термін відбування покарання та невідворотність у майбутньому покарання за вчинений ним злочин, у разі доведення його вини, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному правопорушенні, на думку слідчого, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безперешкодно, шляхом залякування, переконання може здійснювати вплив на свідка у вказаному кримінальному провадженні, якому він здійснював збут наркотичних засобів, та свідка, який був присутнім при передачі наркотичних засобів 03 лютого 2025 року, у результаті чого останні зможуть змінити свої показання під час судового розгляду; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_3 непрацюючий, не одружений, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу, тому останній може продовжити вчиняти нові умисні злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків.

Запобіжний захід тримання під вартою є єдиним та безальтернативним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки, останній може ухилитися від органів досудового розслідування і суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення; запобіжний захід у виді особистої поруки неможливо обрати, оскільки, не встановлено осіб, яких би орган досудового розслідування і суд розцінювали, як таких, що заслуговують на довіру, окрім того, жодна особа не звернулась до органів досудового розслідування, прокуратури із заявою щодо передачі їй підозрюваного ОСОБА_3 на поруки;

запобіжний захід у вигляді застави буде суперечити завданням та цілям кримінального процесуального законодавства та сторона захисту не звернулася до прокуратури чи органу досудового розслідування з бажанням внести за дану особу заставу; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, так як це не може бути запорукою того, що підозрюваний не продовжить вчиняти нові умисні злочини, впливати на свідків та спробувати переховуватися від слідства та суду.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, враховуючи зухвалість, механізм та мотиви протиправної діяльності з боку підозрюваного, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник, підозрюваний заперечували щодо клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний не має намірів залишати місце проживання та переховуватися від органу досудового розслідування та суду, всі інші ризики, зазначені у клопотанні, є надуманими, нічим не підтверджені; при цьому просили врахувати позитивну характеристику з місцем проживання підозрюваного та належність йому на праві власності житла.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України, погоджене з прокурором та підлягає розгляду слідчим суддею Менського районного суду Чернігівської області.

Відомості про кримінальне провадження за № 0000396 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2024 року.

Постановою слідчого від 29 січня 2025 року змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з частини першої статті 307 на частину другу статті 307 КК України.

03 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією: частина друга статті 307 КК України.

Постановою прокурора від 04 лютого 2025 року об`єднані матеріали досудового розслідування в одне провадження, якому присвоєно єдиний № 0000396.

03 лютого 2025 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 208 КПК України слідчим затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

04 лютого 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України.

До клопотання на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України додано:

- протокол огляду речей від 24.01.2025, відповідно до якого було оглянуто zip-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яку добровільно видав ОСОБА_8 , яку він придбав у ОСОБА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 24.01.2025, який показав при яких обставинах 24.01.2025 він придбав наркотичний засіб у ОСОБА_3 ;

- висновок експерта №СЕ-19/125-24/1199-НЗПРАП від 27.01.2025, відповідно до якого надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено,- PVP, маса PVP становить 1,8901 г;

- протокол затримання ОСОБА_3 від 03.02.2025 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 03.02.2025, під час якого останній за участі захисника повідомив про обставини за фактом збуту наркотичних засобів;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 04.02.2025, у присутності якого 03.02.2025 ОСОБА_3 передав наркотичні засоби невідомому йому чоловіку;

- протокол огляду речей від 03.02.2025, відповідно до якого було оглянуто пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору, та zip-пакет з речовиною рослинного походження, яку добровільно видав ОСОБА_8 , та яку він придбав у ОСОБА_3 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 04.02.2025, який показав при яких обставинах 03.01.2025 він придбав наркотичний засіб у ОСОБА_3 ;

- висновок експерта №СЕ-19/125-25/1691-НЗПРАП від 04.02.2025, відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабісом, маса каннабісу в перерахунку на висушену речовину становить 3,591 г.

- висновок експерта № СЕ-19/125-25/1696-НЗПРАП від 04.02.2025, відповідно до якого надана на дослідження речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено,-PVP, маса PVP cтановить - 2,1143 г.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Положеннями Глави 18 КПК України регламентовано порядок застосування запобіжних заходів, в томі числі і запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, які відповідно до статті 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Аналізуючи ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, необхідно зазначити наступне, що підозрюваний не має постійного місця роботи, неодружений, не має малолітніх чи неповнолітніх дітей та інших утриманців, а тому відповідно не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного та законного джерела доходів для існування, у зв`язку з чим має можливість вільно змінити місце проживання.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Наявні підстави вважати, що існують ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_3 на свідків, оскільки він з ними знайомий, зокрема з очевидцями вчинення злочину, із закупником, про що зазначив підозрюваний у судовому засіданні, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на них з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню всіх обставин по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Також наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а саме був засуджений вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став і будучи раніше судимим, вчинив нові умисні тяжкі злочини протягом короткого проміжку часу один за одним, що свідчить про системність їх вчинення та можливість продовження ним злочинної діяльності.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він підозрюється; його вік, офіційно підозрюваний не працює, тобто не має будь-якої стабільної роботи та відповідно доходів від неї, як і взагалі будь-яких інших законних доходів на даний час, необхідних для проживання, а тому є підстави вважати, що єдиним джерелом доходів для існування є вчинення кримінальних правопорушень, спрямованих на отримання грошей за реалізацію наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, відсутність сталих соціальних зв`язків за місцем проживання.

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Посилання захисника на те, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом для ОСОБА_3 та застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не свідчать про зменшення заявлених ризиків при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог пункту другого частини п`ятої статті 182 КПК України, тобто у розмірі 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960,00 грн, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб позбавити особу, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000396, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2024 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 години 02 квітня 2025 року.

Дата закінчення строку дії ухвали 02 квітня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_3 розмір застави - 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960,00 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена на депозитний рахунок: UA 0005960, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26295412, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення розміру застави негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

1) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора та/або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування зі свідками.

5) здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

Строк дії обов`язків визначити протягом двох місяців з часу звільнення ОСОБА_3 з-під варти у разі внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавця, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Контроль за виконанням покладених обов`язків покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді виконується негайно. Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити для виконання начальнику Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській областi.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1