Справа № 699/1488/24
Номер провадження № 1-кс/699/10/25
УХВАЛА

щодо запобіжного заходу

10.01.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000376 клопотання прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляд слідчому судді надійшло вищевказане клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до змісту клопотання досудове розслідування кримінального провадження № 0000376 завершено 08.01.2025.

Клопотання обґрунтовується такими доводами.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який неодноразово був продовжений і діє по теперішній час, в травні 2024 року точний час та день встановити не представилось можливим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_1 , за запрошенням потерпілого ОСОБА_7 з метою допомоги йому по господарству, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, групою осіб та в умовах воєнного стану, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю очевидців події, викрав інструменти, а саме: степлер будівельний Dnipro-M BS- 414M 4-14mm вартість якого становить 424 грн. 00 коп.; насос дренажний Dnipro-M ND-35, серійний номер 58974000THD6 вартість якого становить 2 598 грн. 00 коп.; подовжувач на котушці Dnipro-M SE4 вартість якого становить 2 598 грн. 00 коп.; лопата штикова Dnipro-M 100 см. вартість якої становить 415 грн. 00 коп.; акумуляторна ланцюгова пила Dnipro-M CS-12, серійний номер 41615000JTM6 вартість якої становить 2 616 грн. 00 коп.; акумуляторний дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-12QX, серійний номер 2263400NLE8 вартість якого становить 2 997 грн. 00 коп., після чого покинув домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у не встановлений досудовим розслідуванням час 16.06.2024, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, під надуманим приводом, якого у дійсності не було, прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 де ввів останнього в оману, що виразилося в обіцянці знайти раніше викрадені ним же речі, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) гривень, які останній, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , будучи впевненим у щирості його намірів, добровільно надав ОСОБА_4 вказані грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у не встановлений досудовим розслідуванням час 24.07.2024, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, під надуманим приводом, якого у дійсності не було, прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_7 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 де ввів останнього в оману, що виразилося в обіцянці знайти раніше викрадені ним же речі, заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) гривень, які останній, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , будучи впевненим у щирості його намірів, добровільно надав ОСОБА_4 вказані грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який неодноразово був продовжений і діє по теперішній час, 14.09.2024 року близько 17 год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_8 , який є знайомим потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , вчинив відносно нього вимагання передачі належних йому грошових коштів у сумі 15 000 гривень, супроводжуючи свої дії погрозами застосування вибухового пристрою РГД-5 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в серпні 2024 року, точної дати та часу досудовому слідству не представилось можливим, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, знайшов предмет схожий на гранату РГД-5 (точного місця знахідки досудовому слідству не представилось можливим) та розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна, Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), придбав конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, придатний для здійснення вибуху та уніфікований запал ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, придатний для здійснення вибуху, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, став носити гранату РГД-5 при собі вулицями м. Корсунь-Шевченківський, та яку в подальшому незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, точного місця зберігання досудовому розслідуванню не представилось можливим.

Відповідно до висновку експерта № CE-19/124-24/12236-BTX від 05.09.2024 року надані для дослідження об`єкти, являються корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 та бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, що є засобом підриву для ручних гранати РГД-5, які в конструктивному поєднанні відносяться до категорії боєприпасів та здатні для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 30 вересня 2024 року приблизно о 14 годин 00 хвилин, більш точний час встановити під час досудового розслідування не надалось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належному потерпілому ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_10 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час конфлікту, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 невстановлену кількість ударів кулаками обох хаотично в область голови та обличчя, тулубу. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 5-8 ребер зліва, синців грудної клітини зліва, які відповідно до висновку експерта № 05-11-01/174 від 17.10.2024 відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, крововиливу в білкову оболонку правого ока, які не спричиняють короткочасного розладу здоров`я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

18 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189 КК України.

24 жовтня 2024 року, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, терміном два місяці (з 24 жовтня по 18 грудня 2024 року включно).

28 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 190 КК України.

9 грудня 2024 року, постановою керівника Смілянської окружної прокуратури, задоволено подане клопотання та строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000376 від 14 серпня 2024 року продовжено до 3 - х місяців, тобто до 10 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 16.12.2024 ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 10.01.2025.

08.01. у порядку ст. 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 відкрито матеріали досудового розслідування та надано доступ до них, а також повідомлено про закінчення досудового розслідування.

Ініціатор клопотання як на докази причетності ОСОБА_4 до вчинення правопорушень посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу у даному випадку зазначається забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам:

- переховуватися від суду (ймовірність можливого переховування аргументується тяжкістю вчинених правопорушень та можливого покарання);

- незаконно впливати на потерпілого та/чи свідків (обґрунтовується особливістю вчинених злочинів та значенням показів потерпілого та свідків);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (обґрунтовується можливістю вчинити інші аналогічні злочини, або ж продовжити кримінальні правопорушення в яких обвинувачується).

Також у клопотанні зазначено, що відповідно до ст. 178 КПК України обставинами, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу є те, що:

- у ході проведення досудового розслідування було зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому діянь;

- кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується останній є такими: ч. 4 ст. 185 КК України тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; ч. 1 ст. 263 КК України тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 7 років; ч. 4 ст. 189 КК України особливо тяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років; ч. 1 ст. 122 КК України нетяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років; ч. 2 ст. 190 КК України нетяжкий злочин, що тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком до 3 років;

- ОСОБА_4 є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких даних, які б вказували на наявність в нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відносно нього відповідного запобіжного заходу;

- ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_4 , в ході проведення досудового розслідування не здобуто жодної інформації про наявності в нього будь-яких утриманців;

- ОСОБА_4 на даний час ніде офіційно не працевлаштований, тобто стабільного джерела прибутків не має;

- ОСОБА_4 може вчинити інші злочини, оскільки зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами та має негативну характеристику за місцем проживання, неодноразово порушував громадський порядок, а також неодноразово притягався до кримінальної відповідальності починаючи з 2008 року.

У клопотанні обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів.

З огляду на викладене сторона обвинувачення просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів.

Прокурор у суді підтримав внесене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов такого.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 24.10.2024 ОСОБА_11 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 24.10.2024 по 18.12.2024. Ухвалою від 16.12.2024 указаний запобіжний захід продовжено до 10.01.2025.

09.01.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 309, ст. 336, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України.

Вимогами ч. 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Як вказано вище, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 09.01.2025, тому очевидно, що на день надходження до суду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підготовче судове засідання з об`єктивних причин не буде проведено. З урахуванням указаного розгляд цього клопотання відноситься до повноважень слідчого судді.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Суд зазначає, що дана категорія може були предметом оцінки лише слідчого судді на стадії досудового розслідування. Тож суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що раніше, в передбаченому законом порядку, слідчим суддею як судом встановленим законом, було надано відповідні висновки наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри.

Щодо наявності ризиків.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків переховування від суду, впливу на потерпілого та/чи свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Доказів на підтвердження наявності фактів ухилення обвинуваченого від явки до правоохоронного органу і незаконного впливу на свідків та потерпілого слідчому судді не надано, отже слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність цього ризику.

За час досудового розслідування, після оголошення ОСОБА_4 підозри і обвинувачення, та до дати звернення з клопотанням не було зафіксовано жодного факту, який би свідчив про наявність такого ризику, хоча в цей час ОСОБА_4 мав можливість такі дії вчиняти.

При цьому суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (починаючи з 2008 року) та неодноразово був засуджений, а саме:

- 03.04.2008 Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за ст. 69, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 16.04.2014 Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією частини майна, звільнений 03.01.2019 по відбуттю строку покарання.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_4 є правопорушенням, яке вчинено проти власності, життя і здоров`я особи та з погрозою застосування насильства, ураховуючи наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання буде недостатнім. Особиста порука так само застосована не може бути, оскільки відповідних заяв до суду не надходило.

Проте відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 122, 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України передбачають відповідальність у виді позбавлення волі, отже запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосований.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Ураховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, ступінь ризиків, які продовжують існувати у кримінальному провадженні, суспільну небезпечність інкримінованих правопорушень, та доведення прокурором у судовому засіданні, що інші більш м`які, ніж домашній арешт, запобіжні заходи не здатні запобігти вказаному ризику, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому суд дійшов висновку про достатність застосування цього запобіжного заходу не цілодобово, а в певний період доби.

При цьому після надходження до суду обвинувального акта слідчий суддя уповноважений продовжувати строк дії запобіжного заходу виключно до дати проведення підготовчого засідання, але не більше ніж на 60 календарних днів.

З огляду на вказане, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 176-178, 181, 184, 186, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати на виклик до прокурора чи суду;

- у визначений час перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить 60 днів з дати її постановлення, а саме з 10.01.2025 до 23 год 59 хв 10.03.2025.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу в виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 13.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1