Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2914/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке вилучено у ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2025 приблизно

о 03 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на платформі станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен», помітив поблизу раніше невідомого йому громадянина, особу якого в подальшому встановлено як ОСОБА_6 , який під час оголошеної тривоги вночі заснув на платформі та поруч з останнім, серед його особистих речей, ОСОБА_5 помітив чохол із-під окулярів «MOREL». В цей час, у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, а саме окулярів під назвою Marius Morel Mozart3 NN09, які перебували в чохлі «MOREL», який належать потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи обізнаним, що з 24.02.2022 на території України введений воєнний стан, з метою реалізації свого злочинного плану, впевнившись що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , 26.02.2025 приблизно о 03 год. 53 хв., перебуваючи на ст. метро «Святошин» КП «Київський метрополітен, наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, своєю рукою, дістав чохол з під окулярів під назвою «MOREL» з речей ОСОБА_6 , та відкривши його дістав з нього окуляри Marius Morel Mozart3 NN09, що належать останньому.

В ході затримання в порядку ст. 208 КПК України 26.02.2025 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено особистий обшук, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «REDMI», ІМЕІ НОМЕР_1 .

Під час складання протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 , останній повідомив про те, що за його місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебувають окуляри Marius Morel Mozart3 NN09, які він викрав у незнайомої йому особи на ст. метро «Святошин» КП Київський метрополітен 26.02.2025 року.

26.02.2025 слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільного телефону марки «REDMI», ІМЕІ НОМЕР_1 .

27.02.2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що в органу досудового розслідування є підстави вважати, що вилучений мобільний телефон марки «REDMI», ІМЕІ НОМЕР_1 є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий скерував клопотання про арешт майна як речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив суду, що в мобільному телефоні підозрюваного можуть бути фотокартки окулярів та листування в месенджерах з намірами їх продати.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Зі слів слідчого, ОСОБА_5 затриманий та до суду внесене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У провадженні СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000030 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

26.02.2025 року в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «REDMI», ІМЕІ НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 26.02.2025р. вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки є об`єктом матеріального світу, у якому можуть міститися відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, має відношення до кримінального провадження, і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на доведеність існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, дієвості та об`єктивності досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме: на вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_5 мобільний телефон марки «REDMI», ІМЕІ НОМЕР_1 , у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним речовим доказом.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1