УХВАЛА

24.12.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 22.11.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001146 від 10.09.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданої скарги, предметом оскарження є постанова слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 22.11.2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

В обґрунтування поданої скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 22 листопада 2024 року постановою слідчого було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001146 від 10.09.2024 року. Вказану відмову слідчого скаржник вважає абсолютно формальною, незаконною та такою, що порушує право ОСОБА_5 , на участь у здійсненні повного й неупередженого розслідування кримінального провадження, а тому винесена постанова є необґрунтованою, належним чином невмотивованою, відповідно до чого підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що постанова про відмову у визнанні потерпілим є законною, і на цій стадії провадження достатніх підстав для визнання потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001146 не встановлено. Вимога ОСОБА_5 є завчасною, оскільки триває збір доказів і з`ясування всіх обставин події.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження надані слідчим, приймаючи до уваги думку сторони скаржника та прокурора, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001146 від 10.09.2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.11.2024 року представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 до СУ ГУНП в Одеській області було подано заяву про визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0001146 від 10.09.2024 року.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою слідчого відділу розслідування у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 22.11.2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0001146 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки станом на цей час останній не є стороною кримінального провадження, та перебуває у вказаному провадженні в статусі свідка, що відповідно до ст. 66 КПК України передбачає вичерпний перелік його прав.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001146 від 10.09.2024 року.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001146 від 10.09.2024 року в порядку ст. 303 КПК України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 22.11.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001146 від 10.09.2024 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1