Справа № 451/1543/24
Провадження № 1-кп/451/19/25
УХВАЛА

іменем України

25 лютого 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 16.09.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , народився у місті Львів, українець, громадянин України, зі середньою спеціальною освітою, непрацюючий, одружений, не адвокат, не депутат, не нотаріус, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілі ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілих, цивільного позивача ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8

у с т а н о в и в :

за обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 15 вересня 2024 року, близько 20 годин 02 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем «Аudi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що являється засобом підвищеної небезпеки, рухаючись по проїжджій частині автодороги Н-17 (Львів-Луцьк), у селі Вузлове, Червоноградського району, Львівської області, у напрямку міста Львів, з перевищенням допустимої в межах населеного пункту швидкості, проявив неуважність та неналежно оцінив дорожню обстановку, проігнорував вимоги дорожніх знаків 1.1 «Небезпечний поворот праворуч», 1.4.1 «Напрямок повороту» розділу 33 ПДР України, та пункту 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на заокругленні дорожнього полотна праворуч не впорався з керуванням автомобіля «Аudi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час у напрямку міста Луцьк рухався керований ОСОБА_9 автомобіль «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 .

В результаті таких протиправних дій водія ОСОБА_3 , на зустрічній для нього смузі авто дороги Н-17 (Львів-Луцьк), відбулося зіткнення керованого ним автомобіля «Audi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 з автомобілем «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого відламкового перелому тіла лівої ключиці зі зміщенням, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинномозкової травми, забою спинного мозку на рівні шийних сегментів, краєвого перелому суглобової поверхні С1 справа, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Водій автомобіля «Audi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , як учасник дорожнього руху грубо порушив п.12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», Правила дорожнього руху України, і вищевказане порушення перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажири автомобіля «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження. Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_3 15 вересня 2024 року, близько 20 годин 02 хвилини, керував автомобілем, марки «Аudi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та являвся учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

У результаті порушення водієм ОСОБА_3 зазначених вище пунктів правил дорожнього руху пасажирам автомобіля «Оpel Vivarо» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

25 лютого 2025 року потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із обвинуваченим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки із ним примирилась, ОСОБА_3 їй повністю відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду, а тому вона до нього не має жодних претензій матеріального чи морального характеру і не буде заявляти цивільний позов у кримінальному провадженні №0000071 від 16.09.2024. Претендує лише на виплати, які повинні бути виплачені страховою компанією (а.с.105).

Вказану заяву ОСОБА_6 підтримала у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 також 25 лютого 2025 року подав до суду заяву, яку підтримав у судовому засіданні, про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із обвинуваченим та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки із ним примирився, ОСОБА_3 йому повністю відшкодував спричинену матеріальну та моральну шкоду, а тому він до нього не має жодних претензій матеріального чи морального характеру і не буде заявляти цивільний позов у кримінальному провадженні №0000071 від 16.09.2024. Претендує лише на виплати, які повинні бути виплачені страховою компанією (а.с.113- 113 зворот).

25 лютого 2025 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілими, та звільнення його від кримінальної відповідальності, яке підтримав в судовому засіданні 25.02.2025 (а.с.114-115).

Прокурор не заперечив щодо задоволення поданих заяв, клопотання та закриття провадження в зв`язку з примиренням потерпілих з обвинуваченим в порядку ст.46 КК України.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 клопотання та заяви про закриття кримінального провадження доручив суду на розсуд суду. У разі закриття кримінального провадження, ним буде подано цивільний позов на загальних підставах .

17 лютого 2025 року до суду поступило клопотання ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» про зупинення провадження у справі №369/18097/24 до вирішення справи №917/943/24, проте у провадженні суду справа за №369/18097/24 відсутня, відтак таке клопотання необхідно залишити без розгляду ( а.с.70-101).

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд робить висновки про задоволення клопотань, заяв з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

За правилами ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Роз`яснюючи практику закриття кримінальних справ за нереабілітуючими обставинами, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 №12 вказав, що за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, дійсно примирився з потерпілими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та відшкодував завдані ним збитки, потерпілі вказали, що особистих претензій до обвинуваченого не мають, а мають претензії до страхової компанії (ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА»), у якій застрахований транспортний засіб, автомобіль, марки «Audi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яка відповідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна виплатити належене потерпілим страхове відшкодування,

Перешкод для застосування ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав - суд не встановив.

Отже, враховуючи вищевказане, обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України, необхідно вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного на тимчасово вилучене майно.

Питання речових доказів та витрат на залучення експерта суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За змістом ст. 286 КК України потерпілою особою від цього кримінального правопорушення може бути особа, якій цим кримінальним правопорушенням завдано тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження.

В тексті обвинувачення зазначено, що у результаті порушення водієм ОСОБА_3 зазначених вище пунктів правил дорожнього руху пасажирам автомобіля «Оpel Vivarо» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За правилами ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до правових позицій Верховного суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяють суду зробити висновок про необхідність залишення без розгляду цивільного позовуОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 не є потерпілою від даного кримінального правопорушення та відповідно заявлений нею цивільний позов не випливає із пред`явленого обвинувачення.

Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Витрати на залучення судового експерта у кримінальному провадженні становлять 17907 гривень 75 копійок, а саме: на проведення судової інженерно- транспортної експертизи - 3979 гривень 50 копійок; на проведення судової інженерно-транспортної експертизи - 3979 гривень 50 копійок; на проведення судової інженерно-транспортної експертизи - 5969 гривень 25 копійок; на проведення судової інженерно-транспортної експертизи - 3979 гривень 50 копійок, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.284 ч.2 п.1, ст. 285 ч.1, ст.288 ч.3 КПК України, ст.46 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , на підставі ст.46 КК України.

Кримінальне провадження про вчинення кримінального праповорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 16.09.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Процесуальні витрати, а саме: вартість за проведення експертиз в розмірі 17907 (сімнадцять тисяч девятсот сім) гривень 75 ( сімдесят п"ять) копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживаючий за адресою на АДРЕСА_1 у користь держави.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 20.09.2024 та від 20.09.2024, на майно скасувати.

Речові докази:

Автомобіль, марки «Audi А6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_3

Автомобіль, марки «Оpel Vivarо», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , поверунти власнику ОСОБА_7 .

Вирішення цивільного позову.

Цивільний позовОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Клопотання ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» про зупинення провадження у справі №369/18097/24 до вирішення справи №917/943/24 залишити без розгляду

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Головуючий суддяОСОБА_1