Провадження № 1-кп/742/294/25
Єдиний унікальний № 742/710/25
ВИРОК

іменем України

18 лютого 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доробратово Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючого, здійснюючого догляд за дитиною-інвалідом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, 16.01.2025 близько 12 год 38 хв, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2107 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гетьмана Сагайдачного, м. Прилуки, Чернігівська область, був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за порушення п. 43.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є підробленим та містить недостовірну інформацію, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на його ім?я Територіальним сервісним центром № 8041, 18.10.2024 з відкритою категорією водіння ОСОБА_5 , шляхом його пред?явлення інспектору відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_6 .

Згідно з висновком судового експерта № CE-19/125-25/891-ДД від 22.01.2025, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Вказаними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 20.08.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади.

Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області № 417 о/с від 28.08.2023 ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області, та наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області № 332 о/с від 30.09.2021 ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Прилуцького районного відділу поліції Головного управління поліції у Чернігівські області.

У відповідності до посадової інструкції інспектора ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівські області ОСОБА_7 та поліцейського ВРП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівські області ОСОБА_8 , їх завданнями, обов?язками та повноваженнями, серед іншого є: здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчинення правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняти виявлені адміністративні та кримінальні правопорушення; у випадку, визначених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній межі.

Відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення.

Зокрема, відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право накладати адміністративні стягнення.

Таким чином, інспектор ВРПП Прилуцького РВП ГУНІ Чернігівській області ОСОБА_9 та поліцейський ВРПП Прилуцького РВП ГУНІ в Чернігівські області ОСОБА_8 є представниками влади та службовими особами правоохоронного органу наділеного владними повноваженнями.

16.01.2025, близько 12 год. 38 хв., інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНІ в Чернігівській області ОСОБА_10 та поліцейським ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , які перебували на добовому чергуванні в складі наряду ВРПП Прилуцького РВП ГУНІ в Чернігівській області, на Чернігівської область, на розі вул. Яблунівська та вул. Гетьмана Сагайдачного, м. Прилуки Чернігівської області, зупинено транспортний засіб ВАЗ 2107 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, яке має дзеркальне тонування, чим порушив п. 43.4.7 правил дорожнього руху України.

У подальшому, ОСОБА_4 пред?явив за вимогою працівникам поліції посвідчення водія, під час ознайомлення з яким інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 було виявлено явні ознаки підробки вищезазначеного документу, а також встановлено, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що стосовно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП та на місце події буде викликано слідчо - оперативну групу з метою припинення вчиненого водієм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_8 являються співробітниками правоохоронного органу та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, у період часу з 12 год. 55 хв. по 12 год. 58 хв. 16.01.2025, під час спілкування з інспектором ОСОБА_12 та поліцейським ОСОБА_8 висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди у розмірі 3 000 тисяч гривень, за не складання відносно нього адміністративного протоколу, та за не виклик слідчо - оперативної групи з метою документування вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тобто за не вчинення поліцейськими з використанням наданої їм влади та службових повноважень дій щодо складання адміністративного протоколу за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за виявлення та припинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 Кримінального кодексу України на що отримав відмову.

Отже, ОСОБА_4 у період з 12 год. 55 хв. по 12 год. 58 хв. 16.01.2025 висловив пропозицію надати неправомірну вигоду інспектору Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 та поліцейському ОСОБА_8 , які є службовими особами правоохоронного органу, за не вчинення ними відносно себе дій, що пов?язані з використанням наданої їм влади та службового становища.

Вказаними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально розповівши про обставини вчинення даних кримінальних правопорушень. Щиро кається в скоєному, просив суд суворо не карати, запевняючи про недопущення подібного в майбутньому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа та за ч.1 ст.369 КК України, у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є за ч.4 ст.358 КК України кримінальним проступком, за ч.1 ст.369 КК України нетяжким злочином, вчинив їх умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується задовільно, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» від 20.01.2025 за №15, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 20.01.2025 за №47, знаходиться на диспансерному обліку з 10.2015, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працюючого, здійснюючого догляд за дитиною-інвалідом, раніше не судимого, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України, у виді штрафу на користь держави у межах санкцій даних статей, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу на користь держави.

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про розстрочення сплати штрафу, мотивуючи великим розміром штрафу та фінансовою неможливістю одразу оплатити всю суму.

Частиною 4 ст.53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, вважає за можливе розстрочити обвинуваченому ОСОБА_4 суму штрафу в розмірі 17 000 грн. на 8 місяців.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, стягнути з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

-за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

На підставі ч.4 ст.53 КПК України розстрочити ОСОБА_4 виплату суми штрафу рівними частинами на 8 (вісім) місяців по 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн. до 30 числа кожного місяця. Обчислювати цей строк починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому вирок набере законної сили.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки несплати чергового платежу, що передбачені ч.4 ст.26 КВК України, а саме у разі несплати чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням відділу пробації замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертизи по даному кримінальному провадженню 1989 грн 75 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

-боді камеру з серійним номером №G21F3171 залишити в користуванні працівників Прилуцького РВП;

- оптичний диск DVD-R до протоколу ОМП від 16.01.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_13