Справа № 148/2308/24
Провадження №11-кп/801/276/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_7

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000306, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.08.2024 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Ширяївський район Одеська область, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , з не повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_8 зараховано попереднє ув`язнення з 23.08.2024 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави понесені процесуальні витрати, пов`язані із залучення експертів в сумі 12738 (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 80 копійок.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 22.08.2024 біля 00:30 години в АДРЕСА_2 та достовіро знаючи, що на території домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , в гаражному приміщенні знаходиться автомобіль марки «ЗАЗ-11028» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_10 , в останнього виник раптовий злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Далі, ОСОБА_8 маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства, де шляхом пошкодження навісного замка проник до гаражного приміщення, де знаходився автомобіль марки «ЗАЗ-11028» державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 29659,50 грн, після чого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, шляхом з`єднання електропроводів завів двигун та виїхав з території домогосподарства, тим самим розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційних скаргах захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 ставиться питання про зміну вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року в частині призначення покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просять звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд не взяв до уваги особу винного, який є раніше не судимим, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Також суд не взяв до уваги думку потерпілої щодо призначення покарання, яка просила не карати суворо обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку місцевого суду через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

До початку апеляційного розгляду прокурором подано відмову від апеляційної скарги відповідно до ст. 403 КПК України, що має наслідком закриття апеляційного провадження в цій частині.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг захисника та потерпілої з підстав, викладених в них та просили задовольнити в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту та потерпілої вважаючи вирок місцевого суду законним і обґрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та потерпілої підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційних скаргах не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційних скарг потерпілої та захисника в частині призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості (є явно несправедливим) суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести, та з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

Частиною першою статті 75 КК України визначено, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив також Верховний Суд в постанові від 19.07.2018 (справа №755/6254/17), де зазначив, що згідно з законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.

Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_8 є особою, яка в силу ст. 89 КК України немає судимості, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав у повному об`ємі.

Судом також визнані обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Такі дані про особу обвинуваченого у сукупності з встановленими обставинами провадження, його наслідками та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення дають суду підстави для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Окрім цього звільняючи особу від відбування покарання з іспитовим строком, судом на ОСОБА_8 необхідно покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Покладення на обвинуваченого обов`язків, які передбачають комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити, в повній мірі здатні забезпечити виправлення і перевиховання обвинуваченого без відбування покарання.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000306, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України змінити в частині призначення покарання через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: