Справа № 638/4280/23
Провадження № 1-кс/638/676/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 25.01.2023, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання і на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді було передане на розгляд раніше визначеному слідчому судді ОСОБА_1 .

У поданому клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що у провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 25 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за підозрою ОСОБА_6 .

В ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Ізюмського району Харківської області та м. Ізюм, тобто після 24.02.2022, у ОСОБА_6 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на колабораційну діяльність з країною - агресором російською федерацією, а також добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

З початку військової агресії рф, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких було і місто Ізюм Харківської області, представники держави-агресора, створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні стандарти рф.

В серпні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Ізюм Харківської області, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи, що співробітники Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, а окупаційні війська є незаконними і проводять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародних договорів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час воєнного стану, маючи злочинний умисел на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно зайняв посаду «дільничного» незаконно створеного окупаційною владою рф правоохоронного органу «народної поліції», розташованого за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 50, здійснюючи повноваження, а саме займався прийманням заяв від мешканців населеного пункту, здійснював «розгляд» заяв, приймав пояснення від мешканців населеного пункту, здійснював опитування «затриманих осіб», що утримувались в ІТТ Ізюмського РУП, складав доповідні записки на ім`я «начальника Ізюмського відділу поліції», складав рапорта на ім`я «Начальника Ізюмського відділу поліції Харківської області», закликав місцевих мешканців «працевлаштуватись» у незаконно створений правоохоронний орган «народну поліцію», розташований за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, буд. 50.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізюм, Харківської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, зареєстрований та в останнє проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, однак на даний час за місцем мешкання та прописки з вересня 2022 року відсутній, відповідно до отриманих матеріалів виконання доручень слідчого останній перебуває на території держави-агресора (рф), так як виїхав туди через окуповані території, відомості, щодо перетину кордону останнім відсутні.

У зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 , на території непідконтрольній Україні та неможливістю вручити йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, слідчим, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 112, 135, 276 - 278 КПК України, 26 червня 2023 слідчим слідчого відділу Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000129 від 25 січня 2023 року, шляхом вручення повідомлення про підозру близькому родичу ОСОБА_6 , а саме матері ОСОБА_9 .

Також, ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій (на 14 серпня, 15 серпня, 16 серпня 2024 року) через засоби масової інформації, а саме офіційне друковане видання «Урядовий кур`єр» та на сайті «генеральної прокуратури».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 05 травня 2023 року, який по суті поставлених запитань пояснив, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також бачив, як ОСОБА_6 , заступив на чергування та ніс службу на службовому вході в приміщення т.к.з. народної міліції. Чув про останнього, що той виїхав до т.к.з. днр, лнр.

протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05 травня 2023 року, який по суті поставлених запитань пояснив, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також бачив, як ОСОБА_6 , заступив на чергування та ніс службу на службовому вході в приміщення т.к.з. народної міліції, додавши, що раніше ОСОБА_6 , торгував роздрібною торгівлею господарчих товарів на центральному ринку м. Ізюм, та наразі відомо про останнього, що той виїхав до рф через т.к.з. лнр, днр.

протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 06 травня 2023 року, який по суті поставлених запитань пояснив, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також раніше працював у нього в магазині різноробочим за адресою: АДРЕСА_2 . Відомо про ОСОБА_6 , що той виїхав до рф.

протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06 травня 2023 року, яка по суті поставлених запитань пояснила, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також раніше працював у її чоловіка ОСОБА_12 , в магазині різнорабочим за адресою: АДРЕСА_2 . Під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, неодноразово бачила ОСОБА_6 , разом з військовими рф.

протокол допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08 травня 2023 року, яка по суті поставлених запитань пояснила, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також, що сама працювала бухгалтером в «народній міліції» при окупаційній владі та неодноразово бачила ОСОБА_6 , котрий знаходився на службі. Відомо про ОСОБА_6 , що той виїхав до рф.

протокол допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 09 травня 2023 року, яка по суті поставлених запитань пояснила, що ОСОБА_6 , займав посаду «дільничного народної міліції» під час окупації м. Ізюм та Ізюмського району, а також, що сама працювала прибиральницею в «народній міліції» при окупаційній владі та неодноразово бачила ОСОБА_6 , котрий знаходився на службі та заступав на чергування приблизно три рази на місяць. Також відомо про ОСОБА_6 , що той виїхав до рф.

протокол допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 10 травня 2023 року, яка пояснила, що 29.03.2023 року прийшовши на роботу до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, виявила документи складені працівниками рф на місцевих жителів м. Ізюм та Ізюмського району, після чого передала їх до поліції.

протокол пред`явлення ОСОБА_14 особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_6 , від 08 травня 2023 року, за яким остання впізнала на фото №1 ОСОБА_6

протокол огляду документів від 10 травня 2023 року;

вилученими документами, якими підтверджується факт ОСОБА_6 , добровільного зайняття посади пов`язаної з незаконно створеного окупаційною владою рф правоохоронного органу «народної поліції» утвореному на тимчасово окупованій території України;

13 липня 2023 року ураховуючи те, що всі слідчі (розшукові) дії, проведення яких необхідне та можливе у вказаному кримінальному провадженні, з метою встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, та у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи належним чином та у спосіб, передбачений чинним КПК України повідомлений про необхідність прибуття на виклик до слідчого, жодного разу на виклик до слідчого у призначений час та місце не з`явився, слідчим у відповідності до ст. 280, 281 КПК України, підозрюваного оголошено у розшук, організацію якого доручено СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та матеріали досудового розслідування зупинені.

В базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» відсутні відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням вжито всіх можливих та достатніх заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 .

Окрім того, у сторони обвинувачення наявні підстави допускати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на території рф, міг виїхати до будь-якої іншої країни.

10.02.2025 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 , в міжнародний розшук.

Таким чином, з метою організації розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом залучення Відділу міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження підозрюваного за межами території України та затримання для екстрадиції останнього, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Згідно вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого прокурор, окрім іншого, має довести, що такий підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

А тому підстави для оголошення особи у розшук визначені ч. 1 ст. 281 КПК України є єдиними для державного, міждержавного та міжнародного розшуку, оскільки кримінальний процесуальний кодекс України не містить інших умов оголошення особи у міждержавний чи міжнародний розшук.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час досудового розслідування встановлено, що вище перелічені ризики обґрунтовані та наявні, оскільки:

По-перше, наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того достовірно відомо, що ОСОБА_6 , співпрацює з окупаційною владою рф, це свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може переховуватись від слідства та суду не лише на території України, а й на території російської федерації, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-друге, зважаючи, що причетність ОСОБА_6 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується у тому числі і показами свідків, і, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_6 , фактично мешкав на території м. Ізюм, Ізюмського району, Харківської області, може мати інформацію щодо фактичного місця мешкання та місця перебування свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив в тому числі за допомогою збройних формувань рф з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

По-третє, враховуючи обставини інкримінованого злочину, наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 , схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

Відповідно до абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно врахувати:

-наявні докази про вчинення ОСОБА_6 , інкримінованого злочину є вагомими;

-підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років;

-вік та стан здоров`я не перешкоджають підозрюваним вчиняти злочини, перешкоджати виконанню завдань кримінального провадження та ухилятися від слідчого, прокурора і суду;

З урахуванням викладених обставин, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе забезпечити запобіганню існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальним обов`язкам та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме: тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, вважаючи наявними усі підстави для обрання тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Сторона захисту заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим та на те, що відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені формально у клопотанні.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Водночас, враховуючи, що прокурор просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності останнього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного здійснюється лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

За змістом вказаних законодавчих положень, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, слідчому судді необхідно з`ясувати:

1) чи набула особа статусу підозрюваного?

2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення?

3) чи оголошена особа в міжнародний розшук або чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором?

4) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України?

5) чи наявні інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу?

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора та заперечення захисника, слідчий суддя, надаючи відповіді на вказані питання, дійшов таких висновків.

Щодо набуття статусу підозрюваного

На стадії досудового розслідування запобіжні заходи можуть застосовуватися тільки до особи, яка має статус підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Частино першою статті 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - шляхом вручення підозрюваному повідомлення про підозру, надіслання його поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, а у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повідомлення про підозру для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 . 26.06.2023 складено слідчим слідчого відділу Ізюмського РУП ГУПН в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та погоджено прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 .

З огляду на неможливість вручення зазначеного повідомлення про підозру у день його складення внаслідок не встановлення, станом на 26.06.2023, місцезнаходження ОСОБА_6 , органом досудового розслідування вжито заходів для його вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а тому повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного вручено матері ОСОБА_9 .

Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, отже, за змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 набув процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні

Щодо наявності обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Викладені обставини, у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження переконують слідчого суддю у тому, що мало місце вчинення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а описані вище дії ОСОБА_6 , їх характер та послідовність, з достатньою імовірністю свідчать, що останній міг бути причетний до його вчинення.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням.

Щодо оголошення особи в міжнародний розшук або чи виїзду та/або перебування на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором

У поданому клопотанні та у судовому засіданні прокурор зазначає, що підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є оголошення останнього у міжнародний розшук.

Чинний КПК України у жодній нормі не розкриває поняття «міжнародний розшук» та не визначає момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук. Водночас, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

За правилами ч. 2 ст. 281 КПК України, про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для того, щоб підозрюваний вважався у розумінні ч. 2 ст. 281 КПК України оголошеним у розшук має бути наявна постанова про оголошення особи в розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в розшук, оформленого постановою.

Слідчий суддя встановив, що 10.02.2025 постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, впливу на учасників цього кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про існування ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 є особою схильною до систематичного зайняття протиправною діяльністю.

Щодо інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України;

- тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ;

- відомостей про наявність у підозрюваного тяжких хронічних захворювань які б унеможливлювали б обрання щодо нього запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу є можливим і відповідає положенням законодавства.

При цьому, враховуючи, що при розгляді клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя перевіряє лише можливість обрання єдиного запобіжного заходу тримання під вартою, відсутня необхідність оцінювати питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Крім того, керуючись положеннями абз. 7 ч. 4 ст. 183 та ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131-132, 176-179, 193, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000129 від 25.01.2023, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин із часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1