Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/647/25
Номер провадження 1-кс/711/224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000478 від 28.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка, Тальнівського району Черкаської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, який є особою з інвалідністю 2 групи, розлученого, непрацюючого, раніше судимого 07.05.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поданим в рамках кримінального провадження №0000478, внесеного до ЄРДР 28.11.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478 від 28.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 28.11.2024, близько 08 години 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Черкаси по проїзній частині вулиці Пастерівська, зі сторони вулиці капітана Пилипенка в напрямку вулиці Івана Мазепи, на нерегульованому перехресті з вулицею Олександра Маламужа, поблизу будинку номер 106, в порушення вимог пунктів 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в момент виявлення небезпеки для руху у вигляді пішохода, не вжив заходів щодо зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, продовжив рух керованого ним транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Пастерівська в межах пішохідного переходу, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 03-01/1360 від 24.12.2024, отримав тілесні ушкодження, а саме: черепно-мозкову травму у вигляді численних саден на голові, крововиливу у м?які покрови черепу, крововиливів під м?які оболонки головного мозку та мозочка, травму тулуба у вигляді численних лівобічних переломів ребер, крововиливів у м?які тканини лівої половини грудної клітки, забою лівої легені, розриву серцевої сорочки та правого шлуночка серця з лівобічним гемотораксом, травму кінцівок у вигляді переломовивиху в ділянці лівого ліктьового суглобу, синця та саден, а також крововиливу в м?які тканини по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу. Причиною смерті є сполучена травма голови, тулуба та кінцівок. Між отриманою травмою та настанням смерті мається прямий причинний зв?язок.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 18.1. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з висновком експерта №11/25-23 від 20.01.2025, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 .

28.11.2024 слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 28.11.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано слідову картину дорожньо-траснпортної пригоди;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 28.11.2024;

- даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду відеозапису;

- протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 ;

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-24/17992 від 20.12.2024;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 11/25-23 від 20.01.2025.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного, та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.

При цьому, прокурор вказує, що завершити досудове розслідування у тридцяти денний термін не надається можливим у зв`язку із складністю провадження. Зокрема, органу досудового розслідування потрібно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи, з метою встановлення стану сп`яніння підозрюваного ОСОБА_5 , провести інші слідчі дії, у яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Вищевказані висновки експертиз мають суттєве значення для досудового розслідування та судового розгляду і їх результати забезпечать повноту та об`єктивність встановлення всіх обставини злочину, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України, забезпечивши право підозрюваного на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також встановленими під час досудового розслідування ризиками, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція статті, передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі. Невідворотність вказаного покарання може спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики, на переконання сторони обвинувачення, ґрунтуються на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть особи.

Разом з тим, ОСОБА_5 має не зняту та не погашену судимість, а саме раніше судимий 07.05.2024 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 122 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на іспитовим строк 1 рік.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.01.2025 включно.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 22.01.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025.

Також при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 , слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, є тяжким злочином та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі; непоправні наслідки, що настали, у вигляді смерті особи.

Таким чином, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, прокурор вважає за необхідне продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати житло цілодобово, в межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищевикладеним ризикам, тому звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того прокурор зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із цим, ухвалою слідчого судді від 29.11.2024 останньому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло та покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк виявилось неможливим, у зв`язку з необхідністю виконання слідчих (розшукових) дій, зокрема проведення судово-медичної експертизи по встановленню можливого перебування підозрюваного під час скоєння ДТП в стані сп`яніння. З цих підстав строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025. За таких обставин, на даний час виникла необхідність в продовженні строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати житло цілодобово в межах строку досудового розслідування. При цьому прокурор вказала, що на даний час ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному, не зменшились та продовжують існувати. Так, враховуючи тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_5 , останній може переховуватись від слідства та суду з метою уникнення покарання. Також, є досить обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, підозрюваний може зловживати своїми процесуальними правами, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. На думку сторони обвинувачення жодний інший запобіжний захід не зможе знизити ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігання вказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, прокурор просила продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що передбачає заборону підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , цілодобово, у межах строку досудового розслідування, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків. На уточнююче питання слідчого судді прокурор зазначила, що процесуальні обов`язки ОСОБА_5 виконуються добросовісно, порушення не допускаються, що свідчить про дієвість застосованого до останнього запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зауважував на необґрунтованості та недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які, на його думку, є неконкретизованими та надуманими стороною обвинувачення. Зокрема зазначив, що за час перебування під слідством, його підзахисний не вчиняє жодних дій на перешкоджання встановленню всіх обставин у справі, не переховується від слідства та суду. Він не може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на його переконання, взагалі є абстрактним. Просив врахувати, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю другої групи та потребує медичної допомоги, перебування під цілодобовим домашнім арештом ускладнює своєчасне отримання медичної допомоги та придбання необхідних ліків. З урахуванням викладеного, просив змінити ОСОБА_5 період дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати житло, визначивши його з 21-00 години до 06-00 години.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, вказавши, що обов`язки покладені на нього судом він виконує належним чином та не порушує їх.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.11.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2 ст. 286 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 (справа №711/9345/24), залишеною без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18.12.2024, відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_3 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.01.2025 включно.

22.01.2025 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000478 від 28.11.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 28.02.2025.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.11.2024; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 28.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду відеозапису; протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 ; висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-24/17992 від 20.12.2024; висновком судової автотехнічної експертизи № 11/25-23 від 20.01.2025.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18.12.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2024 у відношенні ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, що передбачає заборону цілодобово залишати житло з покладенням, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Черкаси Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації; утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі та участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час, в обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено актуальність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а враховуючи неможливість застосування до останнього положень ст. 75 КК України, зважаючи на вчинення даного кримінального правопорушення під час перебування на іспитовому строці (вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік), підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, не втратив своєї актуальності.

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 5 ст. 194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 спливає 28.01.2025, проте органом досудового розслідування доведено, що до вказаного часу завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо, оскільки внаслідок проведення великого обсягу роботи, об`ємності та складності кримінального провадження необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину, що неможливо без продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово та з покладенням відповідних обов`язків, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, відтак слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження обраного останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В той же час, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою з інвалідністю другої групи, потребує отримання медичної допомоги та своєчасне придбання медичних препаратів, слідчий суддя вважає за можливе змінити період заборони підозрюваному залишати житло визначивши його з 21-00 години о 06-00 години.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , тяжкого, хоча і ненавмисного, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Оцінюючи виправданість втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя також враховує доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також доводи щодо обставин, які перешкоджали здійснити ці процесуальні дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який передбачає заборону залишати підозрюваному ОСОБА_5 житло за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з 21-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025 включно, що відповідатиме положенням ч. 6 ст. 181 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000478 від 28.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025 включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Черкаси Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі та участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2025 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 28 лютого 2025 року включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1