Провадження № 1-кп/127/1134/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001037 від 19.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Так, згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна відповідальність, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На виконання вказаних вимог Закону, враховуючи клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що він вправі заперечувати щодо закриття провадження із зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Також, роз`яснено, що за відсутності згоди обвинуваченого, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому зрозумілі положення ст. 479-2 КПК України, однак він не бажає продовжувати розгляд провадження на загальних підставах та просить суд закрити кримінальне провадження відносно нього, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, згідно відомостей наданих прокурором, потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 , 07.10.2021 близько 19:20 год., перебуваючи на станції технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 14Г, помітив колесо докатку із шиною «Continental» та порожній газовий балон червоного кольору об`ємом 27 л, які належать ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_3 , 07.10.2021 близько 19:37 год., користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв одне колесо докатку із шиною «Continental», вартість якого згідно висновку експерта № 8221/21-21 від 26.11.2021 становила 485 грн. та порожній газовий балон червоного кольору об`ємом 27 л, вартість якого згідно висновку експерта № 8220/21-21 від 26.11.2021 становила 467,50 грн., після чого помістив вказані речі до автомобіля, на якому ОСОБА_3 приїхав на зазначену станцію обслуговування автомобілів.

В подальшому, ОСОБА_3 разом з викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 952,50 грн

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Так, положення ст. 4 КК України вказують, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Згідно п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо нормами інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК України для відповідного року та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 270 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2021 році для кримінально-правової кваліфікації становить 1 135 грн.

Таким чином, розмір вартості майна, за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення, з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» № 1449-VI від 04.06.2009, що становило у 2021 році 227 грн. збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 270 грн. у 2021 році, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 2 270 грн.

Вказані висновки суду зроблені з урахуванням позиції Об`єднаної палати Верховного суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, де зазначено, що особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_5 на суму 952,50 грн., яка була вчинена 07.10.2021. Вартість викраденого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громад, встановленого станом на 1 січня 2021 року, тобто розмір 2 270 грн.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи, що вартість викраденого майна у даному провадженні з урахуванням змін в законодавстві, на даний час не є розміром, з якого настає кримінальна відповідальність, беручи до уваги позицію Верховного Суду та думку обвинуваченого ОСОБА_3 , який зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив суд закрити провадження відносно нього, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Крім того, у ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено експертизу № 8221/21-21 від 26.11.2021, процесуальні витрати за її проведення складають 686,44 грн. та експертизу № 8220/21-21 від 26.11.2021, процесуальні витрати за її проведення складають 343,22 грн.

Частиною 1 ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Верховний Суд у своїй постанові від 07.10.2024 справа № 278/1566/21 змінив рішення попередніх інстанції виключно в частині закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. У решті судові рішення залишено без змін.

Під час дослідження рішень попередніх інстанцій у справі № 278/1566/21, судом було встановлено, що у вказаних рішеннях міститься посилання на стягнення із обвинуваченого витрат за проведення судових експертиз, в тому числі, які були проведені в рамках досудового розслідування кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України, яке в подальшому було закрито постановою Верховного Суду.

Таким чином, беручи до уваги практику Верховного Суду викладену у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, суд приходить до переконання, що процесуальні витрати за проведені експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 .

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 370, 372, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння задовольнити.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001037 від 19.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази, а саме:

?оптичний диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

?одне колесо (докатка) із резиною марки «Continental», газовий балон червоного кольору без газу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Вінницького управління Національної поліції у Вінницькій області повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави у сумі 1 029,66 грн.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.11.2021 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її проголошення.

Суддя: