Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4507/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/595/24
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №279/4507/23 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.04.2024,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, а своїм рішенням задовольнити клопотання про зарахування в строк покарання строк попереднього ув`язнення. При цьому, звертає увагу, що перебував в умовах попереднього ув`язнення з 30.08.2023 по 25.10.2023 у СІЗО №8, хоча Коростенським міськрайонним судом початок строку відбування покарання йому обраховано з 26.10.2023.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо апеляційних вимог засудженого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з таких підстав.

Приписами ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово - психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Як убачається з матеріалів судового провадження №279/4507/23, ОСОБА_7 засуджено вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.09.2023 за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 16.05.2023, з врахуванням норм ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з часу приведення вироку до виконання (а.п.81-83). Зазначений вирок набрав законної сили 26.10.2023 (а.п.89).

Відповідно до довідки наданої начальником Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 було затримано 30.08.2023 року у порядку виконання вироку Коростенського міськрайонного суду від 16.05.2023 (а.п.131).

При цьому, матеріли провадження №279/4507/23 не містять жодних доказів щодо перебування засудженого ОСОБА_7 у умовах попереднього ув`язнення як у провадженні №279/2829/22 (вирок Коростенського міськрайонного суду від 16.05.2023), так і в матеріалах провадження №279/4507/23 (вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.09.2023).

Не надано таких доказів безпосередньо і суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що застосування принципу зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі здійснюється виключно в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

При цьому, доводи засудженого викладені в апеляційній скарзі з приводу врахування йому в строк відбутого покарання перебування в умовах попереднього ув`язнення з 30.08.2023 (момент затримання на виконання вироку вирок Коростенського міськрайонного суду від 16.05.2023, невідбуте покарання за яким в подальшому на підставі ч.1ст.71 КК України, приєднано до покарання призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.09.2023) по 25.10.2023 у СІЗО №8, є безпідставними, оскільки не є строком попереднього ув`язнення в розумінні положень Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі засудженого - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.04.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :