Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-в/644/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Харківська виправна колонія № 43» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суд м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_5 ) про приведення у відповідність судового рішення до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (а.с. 1).

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано 3 місяця невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) роки 3 (трьох) місяців.

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024, а саме з 16 жовтня 2023 року по 24 липня 2024 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирахувано з 24.07.2024.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, чинний з 09 серпня 2024 року (надалі за текстом Закон № 3886-ІХ), яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказаним Законом № 3886-ІХ підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян (надалі за текстом - НМДГ).

На підставі викладеного, засуджений ОСОБА_5 відповідно до вимог Закону № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, просив суд привести вирок суду у відповідність до вимог нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 28.11.2024, справа № 644/10514/24 визначена на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова заперечував проти повного задоволення заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своєї позиції пояснив, що згідно вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 ОСОБА_5 вчинив корисливі злочини, вартість майна отриманого злочинним шляхом яких, зокрема епізод № 1 за ч. 2 ст. ч. 4 ст. 185 КК України, епізоди 2-3, 5 за ч. 4 ст. 185 КК України становили на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та наразі підлягає декриміналізації, за його вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки він не є кримінально караними діяннями, при цьому декриміналізація зазначених епізодів не впливає на кваліфікацію дій та остаточне покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 (арк. о/с 62-64). Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за епізодом № 4, згідно з вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, на момент вчинення правопорушення становила більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що наразі не підлягає декриміналізації за приписами Закону № 3886-IX від 18.07.2024, та є кримінально караними (арк. о/с 62-64).

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова другий епізод від 24.07.2023 не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом перевищує два НМДГ станом на день вчинення правопорушень.

Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за епізодами 1, 3-5 підлягають декриміналізації та за їх вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому він не є кримінально караними діяннями, отже застосовується ст. 5 КК України.

Заразом, декриміналізація вище зазначених епізодів не впливає на кваліфікацію дій та остаточне покарання ОСОБА_5 оскільки засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

За вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 засудженим ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України вчинено крадіжку, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викраденого чужого майна, становила на 03.09.2023 в період часу з 20 год 30 хв по 21 год 10 хв 7 794 грн 13 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму більшу двох НМДГ - 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута. Заразом, злочинні дії за епізодом від 03.09.2023 в період часу з 20 год 30 хв по 21 год 10 хв кваліфіковано за ч. 1, 3 ст. 357 КК України, тому не підлягають декриміналізації за Законом № 3886-ІХ.

За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України усі епізоди підлягають декриміналізації та за їх вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушень не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому вони не є кримінально караними діяннями.

Враховуючи вище зазначене, прокурор вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, а також необхідно виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України у судовому рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024.

Представник ДУ «Харківська виправна колонія № 43» підтримав думку прокурора та просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_5 частково.

Засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у режимі відеоконференції у судовому засіданні підтримав свою заяву у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, особову справу засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в умовах ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» (арк. спр. 1), яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Таджицька, 7, отже справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова на підставі ч.2 ст. 539 КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Судом установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий вироком:

1) Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України 6 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано 3 місяця невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) роки 3 (трьох) місяців.

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024, а саме з 16 жовтня 2023 року по 24 липня 2024 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирахувано з 24.07.2024 (арк. о/с 62-64).

2). Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_5 покарання, за сукупністю призначених йому покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2024 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту ухвалення цього вироку 21 березня 2024 року .

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2024 р. а саме з 16 жовтня 2023 року по 21 березня 2024 року (арк.о/с 56-59).

3). Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, за ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць, визначено ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 вирахувано з урахуванням попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 16 жовтня 2023 року (арк. о/с 43-46).

4). Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_5 визначено до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, вирахувати з моменту його фактичного затримання та поміщення до кримінально - виконавчої установи для відбуття призначеної міри кримінального покарання (арк. о/с 31-37).

Відповідності до прийнятого Верховною Радою України 18 липня 2024 року Закону № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста НМДГ або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох НМДГ, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот НМДГ або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот НМДГ або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі НМДГ або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 НМДГ.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох НМДГ.

Цим Законом № 3886-ІХ, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, якою визначено адміністративну відповідальність за вчинення дрібної крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох НМДГ.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом України про державний бюджет України на конкретно визначений рік, так станом на 01 січня поточного року, а саме:

у 2023 році з 01.01.2023 по 31.12.2023 2 684,00 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з:

01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становив 1 342 грн 00 коп ( 2 684,00 грн розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у період з 15 липня по 28 вересня 2023 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімума доходів громадян за цей період становлять суму 2 розмірі: 1 342 грн 00 коп х 2 = 2 684,00 грн.

Згідно з вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 (арк. о/с 62-64) засудженим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі, вчинено кілька епізодів крадіжок, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викраденого чужого майна стосовно кожного окремого епізоду становила:

1). за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

перший епізод від 15.07.2023 близько 16 год 12 хв 518 грн 00 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ (надалі по тексту НМДГ), зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 62 на звороті);

2). за ч. 4 ст. 185 КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

другий епізод від 04.08.2023 близько 17 год 52 хв 311 грн 00 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 62 на звороті);

третій епізод від 10.09.2023 близько 18 год 00 хв 1 387 грн 98 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 62 на звороті - 63);

четвертий епізод від 12.09.2023 близько 14 год 00 хв 11 684 грн 00 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму більшу двох НМДГ, зокрема більшу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута (арк. о/с 63);

п`ятий епізод від 28.09.2023 близько 13 год 11 хв 336 грн 63 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 63).

Отже, суд установив, що четвертий епізод від 12.09.2023 не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом перевищує два НМДГ станом на день вчинення правопорушення.

Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за епізодами 1-3, 5 підлягає декриміналізації та за їх вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому він не є кримінально караними діяннями, отже застосовується ст. 5 КК України.

Суд бере до уваги, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України, необхідно виключити, оскільки перший епізод підлягає дикриміналізації на підставі ст. 5 КК України та Закону України № 3886-ІХ, що усуває караність діяння, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільняє засудженого від відбування покарання.

До призначеного покарання за цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано 3 місяця невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024, та визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 3 (три) місяці.

Згідно з вироком Орджонікідзевського районного суду від 21.03.2024 (арк.о/с 56-59) засудженому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання, за сукупністю призначених йому покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, вчинено кілька епізодів крадіжок, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викраденого чужого майна стосовно кожного окремого епізоду становила:

1). За ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

п`ятий епізод від 11.08.2023 близько 14 год 05 хв 427 грн 39 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 57);

2). за ч. 4 ст. 185КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

перший епізод від 17.07.2023 близько 14 год 24 хв 391 грн 00 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 56 на звороті);

другий епізод від 24.07.2023 близько 12 год 00 хв 11 759 грн 00 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму більшу двох НМДГ, зокрема більшу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута (арк. о/с 56 на звороті);

третій епізод від 08.08.2023 близько 15 год 48 хв 547 грн 58 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 56 на звороті);

четвертий епізод від 10.08.2023 близько 14 год 46 хв 1 015 грн 89 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 57).

Отже, суд установив, що другий епізод від 24.07.2023 не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом перевищує два НМДГ станом на день вчинення правопорушень.

Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за епізодами 1, 3-5 підлягають декриміналізації та за їх вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому він не є кримінально караними діяннями, отже застосовується ст. 5 КК України.

Суд бере до уваги, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України, необхідно виключити, оскільки п`ятий епізод підлягає дикриміналізації на підставі ст. 5 КК України та Закону України № 3886-ІХ, що усуває караність діяння, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільняє засудженого від відбування покарання.

Суд бере до уваги, що до призначеного покарання за цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2024 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 (арк. о/с 43-45) засудженим ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України вчинено крадіжку, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викраденого чужого майна, становила на 03.09.2023 в період часу з 20 год 30 хв по 21 год 10 хв 7 794 грн 13 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму більшу двох НМДГ, зокрема більшу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута (арк. о/с 43 на звороті);

Злочинні дії за епізодом від 03.09.2023 в період часу з 20 год 30 хв по 21 год 10 хв кваліфіковано за ч. 1, 3 ст. 357 КК України,суд звертає увагу, що вказане кримінальне правопорушення не підлягає декриміналізації за Законом № 3886-ІХ, тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута (арк. о/с 43 на звороті - 44).

Отже, суд установив, що перший епізод від 03.09.2023 не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом перевищує два НМДГ станом на день вчинення правопорушень.

Суд бере до уваги, що до призначеного покарання за цим вироком на підставіч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць, визначено ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023 (арк. о/с 31-37) за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_5 визначено до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально - виконавчій установі закритого типу, вчинено кілька епізодів крадіжок, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викраденого чужого майна стосовно кожного окремого епізоду становила:

1). За ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

четвертий епізод від 05.09.2023 близько 18 год 47 хв 414 грн 19 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 33-34);

1). За ч. 4 ст. 185 КК України завдано матеріальної шкоди на суму:

перший епізод від 13.09.2023 близько 18 год 48 хв 332 грн 40 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 32);

другий епізод від 23.08.2023 близько 20 год 00 хв 315 грн 20 хв, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 32-33);

третій епізод від 29.08.2023 близьк 18 год 07 хв 446 грн 54 коп, що на момент вчинення кримінального правопорушення становить суму меншу двох НМДГ, зокрема меншу від 2 684,00 грн, тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. о/с 33).

Отже, суд установив, що епізоди 1-4 підлягають декриміналізації та за його вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому він не є кримінально караними діяннями. Оскільки вартість майна отриманого злочинним шляхом на час вчинення окремих епізодів діяння не перевищувала 2 НМДГ, до цього діяння застосовується ст. 5 КК України.

Враховуючи вище зазначене, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, а також виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України у судовому рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

За частиною 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і шахрайство, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи. Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі № 567/507/23.

Частина 6 ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, зокрема, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення, що відрізняє ситуацію, яка розглядається, від змін нормативно-правових актів інших галузей права.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП , в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з 09.08.2024 кримінальна, а не адміністративна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату майна настає, якщо вартість такого майна з урахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, якщо вартість майна, здобутого злочинним шляхом становить менше 2 НМДГ на день вчинення злочинних діянь.

ОСОБА_5 згідно з вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024, вчинив корисливий злочин, вартість майна отриманого злочинним шляхом за першим епізодом від 15.07.2023 о 16 год 12 хв на суму, що становить 518 грн 00 коп за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за другим епізодом від 04.08.2023 близько 17 год 52 хв на суму, що становить 311 грн 00 коп, за третім епізодом від 10.09.2023 близько 18 год 00 хв на суму, що становить 1 387 грн 98 коп, п`ятим епізодом від 28.09.2023 близько 13 год 11 хв на суму, що становить 336 грн 63 коп за ч. 4 ст. 185 КК України за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК Українипідлягають декриміналізації та за його вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення вказаних правопорушень не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому вони не є кримінально караними діяннями, стосовно четвертого епізоду від 12.09.2023, то це діяння не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом у розмірі 11 687 грн 00 коп перевищує два НМДГ - 3 028,00 грн станом на день вчинення правопорушень. Також, суд вважає за необхідне виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України у судовому рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024, у зв`язку з декриміналізацією дій кваліфікованих за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, в іншій частині кваліфікації та призначеного покарання за вказаним вироком без змін.

Враховуючи зазначене, суд не має підстав для звільнення ОСОБА_5 від покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024, окремо за епізодами крадіжки за ч. 4 ст. 185 КК України, так як покарання судом призначалось не окремо за кожним епізодом крадіжок, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України. Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що суд саме звільняє засудженого від відбування покарання відповідно до ч.2 ст.74 КК України і не має повноважень змінювати вирок на стадії його виконання, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024, окремо за епізодами крадіжки за ч. 4 ст. 185 КК України, так як покарання судом призначалось не окремо за кожним епізодом крадіжок, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, день розгляду подання відповідає цій правовій кваліфікації, тому суд не знаходить підстав для звільнення засудженого від відбування покарання або пом`якшення покарання, призначеного вироком суду, на підставі ст.74 КК України.

Керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.2023за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити посилання на ч. 4 ст. 70 КК України у судовому рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024.

В іншій частині раніше визначеної кваліфікації та призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 05.01.2024 остаточного покарання залишається незмінним, зокрема:

Визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з урахуванням попереднього ув`язнення з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 16 жовтня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 за п`ятим епізодом від 11.08.2023 близько 14 год 05 хвна суму, що становить 427 грн 39 коп за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за першим епізодом від 17.07.2023 близько 14 год 24 хвна суму, що становить 391 грн 00 коп, за третім епізодом від 08.08.2023 близько 15 год 48 хв на суму, що становить 547 грн 58 коп, четвертим епізодом від 10.08.2023 близько 14 год 46 хв на суму, що становить 1 015 грн 89 коп за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України у судовому рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024.

В іншій частині раніше визначеної кваліфікації та призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 остаточного покарання залишається незмінним, зокрема:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2024 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту ухвалення цього вироку 21 березня 2024 року .

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 06.01.2024 р. а саме з 16 жовтня 2023 року по 21 березня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 за першим епізодом від 15.07.2023 о 16 год 12 хв на суму, що становить 518 грн 00 коп за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за другим епізодом від 04.08.2023 близько 17 год 52 хв на суму, що становить 311 грн 00 коп, за третім епізодом від 10.09.2023 близько 18 год 00 хв на суму, що становить 1 387 грн 98 коп, п`ятим епізодом від 28.09.2023 близько 13 год 11 хв на суму, що становить 336 грн 63 коп за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України у судовому рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024.

В іншій частині раніше визначеної кваліфікації та призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024 остаточного покарання залишається незмінним, зокрема: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.07.2024, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до покарання, призначеного за даним вироком, приєднано 3 місяця невідбутого покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) років 3 (трьох) місяців.

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.03.2024, а саме з 16 жовтня 2023 року по 24 липня 2024 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1