УХВАЛА

21 січня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Прод Майстер» - адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Прод Майстер» - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи ТОВ «Прод Майстер» - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне заяву представника потерпілого ТОВ «Прод Майстер» - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000229 від 22.02.2018 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000229 про обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

15 січня 2025 року представником потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод Майстер» ? адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_9 . В обґрунтування своєї заяви вказує, що суддею ОСОБА_9 було допущено безпідставне затягування або невжиття заходів щодо розгляду цієї справи протягом строку, встановленого законом, що порушує права потерпілого. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 був оголошений в міжнародний розшук, затриманий на території Республіки Польща, до нього застосовано екстрадиційний арешт, вирішено питання про видачу (екстрадицію) останнього на територію України, що підтверджує факт ухилення особи від слідства та суду, однак судом було змінено запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід домашній арешт. Крім того, вказує, що ним було подано пакет документів до Вищої ради правосуддя із скаргою та обґрунтованою вимогою порушити дисциплінарне провадження стосовно судді ОСОБА_9 у зв`язку із безпідставним затягуванням або невжиттям суддею заходів щодо розгляду даної справи протягом строку встановленого законом. Вказані обставини, на його думку, викликають сумнів у неупередженості судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 при розгляді даного кримінального провадження.

В судовому засіданні представники потерпілого ТОВ «Прод Майстер» - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Прод Майстер» - ОСОБА_6 заяву про відвід підтримали, просили суд її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала подану заяву про відвід судді ОСОБА_9 , з метою розгляду справи упродовж розумного строку просила суд її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_9 , просили суд відмовити у його задоволення за безпідставністю та необґрунтованістю. Крім того, наголосили, що стороною потерпілого вже заявлявся відвід судді ОСОБА_9 з аналогічних підстав, за результатами розгляду було відмовлено в задоволенні відводу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 надіслав суду письмові заперечення на заяву про відвід відповідно до яких просив залишити заяву про відвід судді ОСОБА_9 без розгляду.

Суддя ОСОБА_9 для розгляду заявленого відводу не з`явилась, будь-яких письмових пояснень з приводу заявленого відводу не надала.

Заслухавши учасників розгляду в судовому засіданні, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. 75 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим. Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів в неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Аналогічні обставини суд перевіряє і під час розгляду заяви про самовідвід судді.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Європейський Суд з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

ЄСПЛ у своїх рішеннях констатує, що «… сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, виникають побоювання стосовно упередженості суду, що ґрунтується на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії», заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя, прийнятої на Першій світовій конференції по незалежності правосуддя 1983 року, судді, як особи, є вільними та зобов`язані приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-яких обмежень, впливів, спонук, примусів, загроз або втручання, прямих або непрямих, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

У процесі прийняття рішень, судді є незалежними від своїх колег по суду та вищих посадових осіб. Жодна ієрархічна структура суддівства і жодна різниця у ранзі чи класі суддів ніяким чином не можуть ставати на перешкоді праву судді на вільне винесення вироку.

Пункт 8 цієї декларації зобов`язує суддів завжди діяти таким чином, щоб зберігати гідність своєї посаді і безсторонність та незалежність судової системи.

Відповідно до пункту 6 Основних принципів щодо незалежності правосуддя, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, принцип незалежності судових органів дає судовим органам право і вимагає від них забезпечення справедливого ведення судового розгляду і дотримання прав сторін.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що заява про відвід не містить достатньо обґрунтованих доводів, підкріплених належними доказами, які можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_9 під час розгляду справи № 569/15580/20. Більшість доводів заявленого відводу ґрунтуються винятково на незгоді із попередньо прийнятими рішеннями суду та тривалості не проведення підготовчого судового розгляду. Однак, вирішення процесуальних питань в ході розгляду справи, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у даній чи в інших справах, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді.

Крім цього як підставу для відводу зазначено, що представником потерпілого ТОВ «Прод Майстер» - адвокатом ОСОБА_4 подано скаргу до Вищої ради правосуддя з вимогою порушити дисциплінарне провадження стосовно судді ОСОБА_9 .

Разом із тим, суд зазначає, що в рішенні Ради суддів України 01.03.2019 року № 13, вказано, що «подання учасником судового провадження скарги на дії судді до ВРП до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України».

Окрім того, рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, встановлено, що наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Вища рада правосуддя в своїх рішеннях систематично наголошує на тому, що будь-яка скарга на дії суддів не може розцінюватися як втручання або тиск на суддю, оскільки таке звернення є невід`ємним конституційним правом. Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП зі скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі, і обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

Такі підстави для відводу судді, як посилання на наявність скарг на суддю до Вищої Ради Правосуддя та/або Вищої кваліфікаційної комісії судді України, заяви про відсутність відповідної кваліфікації судді для розгляду справи, самі по собі не можуть бути підставами для задоволення відводу.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97 - ВР від17 липня 1997 року) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку».

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Суд вважає, що сам факт недовіри сторони в справі, а саме заявника в неупередженості та справедливості судді в розгляді справи, в нього та в інших учасників процесу може в майбутньому призвести до недовіри в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення в даній справі і, як наслідок, до недовіри громадян щодо їх права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги неодноразовість подання потерпілою стороною заяв про відвід головуючого по справі, який в порядку ч. 4 ст. 81 КПК України судом не був залишений без розгляду, з метою спростування та виключення будь-яких сумнівів щодо упередженості судді, швидкого та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за доцільне заяву про відвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника потерпілого ТОВ «Прод Майстер» - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 від розгляду справи №569/15580/20 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

Передати матеріали справи №569/15580/20 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України на повторний автоматизований розподіл, в порядку встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1