УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 24.10.2024 року, у кримінальному провадженні №0001317,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 24.10.2024 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001317. У скарзі ОСОБА_3 , з-поміж іншого, йдеться про необґрунтованість оскаржуваної, винесеної слідчим, постанови, якою, фактично штучно усунуто ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні, що позбавляє останнього можливості приймати участь у доказуванні обставин, передбачених у ст.91 КПК України, заявляти клопотання про проведення слідчих дій та про доручення конкретних доказів, крім того, поза увагою слідчого, під час винесення постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, не було взято до уваги ту обставину, що у вказаному кримінальному провадженні наявні очевидні та достатні підстави вважати, що внаслідок розповсюдження ОСОБА_6 матеріалів, які містять образи честі, гідності та погрози насильством відносно ОСОБА_4 , останній зазнав моральної шкоди, розмір якої, для виникнення статусу потерпілого, жодного значення не має. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: скасувати вищеозначену постанову слідчого від 24.10.2024 р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву про залучення ОСОБА_4 до провадження потерпілим і врахувати при повторному розгляді вказаної заяви висновки, викладені слідчим суддею в ухвалі про скасування постанови.

У судове засідання ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд скарги у його відсутності, та слідчий не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих слідчому судді матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0001317, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001317 від 19.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.435-1 КК України.

25.07.2024 р. ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_4 , у рамках вказаного кримінального провадження, звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з заявою, в якій просив залучити ОСОБА_4 , в якості потерпілого, до кримінального провадження № 0001317.

Постановою старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 02.08.2024 р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001317. Однак, зазначена постанова слідчого була скасована ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2024 р.

За результатом повторного розгляду вищевказаної, поданої ОСОБА_3 , заяви від 25.07.2024 р. (щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні), постановою старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 24.10.2024 р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001317.

Згідно зі ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, слідчий у своїй постанові від 24.10.2024 р., посилається на те, що на даний час, досудовим розслідуванням не встановлено підстав надання ОСОБА_4 статусу потерпілого, оскільки не встановлено доказів, що останньому заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди. Також, відсутні докази, які би вказували, що у відеозаписах, нібито виготовлених та поширених ОСОБА_6 на загальнодоступному електронному ресурсі «YouTube», містяться матеріали, які містять образу честі і гідності, погрозу вбивством та/або насильством військовослужбовцю ОСОБА_4 , відповідно, й на даній стадії досудового розслідування, немає об`єктивних підстав та не отримано достатніх даних, які б свідчили про спричинення кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 шкоди, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України.

Слідчий у постанові обґрунтовано посилається на ч.5 ст.55 КПК України, якою визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Системний аналіз змісту ст.55 КПК України на предмет того, хто є потерпілим у кримінальному провадженні, дає однозначні підстави вважати, що це особа, якій кримінальним правопорушенням, вчиненим іншою особою, заподіяно шкоди. В даному ж випадку, в ході досудового розслідування, не було встановлено будь-яких даних, котрі б вказували на наявність шкоди, заподіяної ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням.

Також, ОСОБА_3 , вказавши у своїй заяві від 25.07.2024 р. про те, що ОСОБА_4 завдано моральної шкоди, не конкретизував, у чому полягає завдана саме кримінальним правопорушенням шкода та у якому розмірі ця шкода була заподіяна, не долучив до своєї заяви ОСОБА_3 й будь-яких документів, які б давали підстави вважати, що зазначена заява подана особою (в даному випадку представником особи), якій саме кримінальним правопорушенням було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Тобто, аналіз змісту заяви ОСОБА_3 від 25.07.2024 р. про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження як потерпілого свідчить, що будь-яких обґрунтувань завданої, зокрема й моральної, шкоди ця заява не містить, а зазначено лише твердження про факт заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди, а також висловлено прохання слідчому про залучення ОСОБА_4 , як потерпілого, до кримінального провадження № 0001317.

У поданій представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_7 заяві про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2023 р., на підставі якої були внесенні відповідні відомості до ЄРДР, теж відсутнє обґрунтування заподіяння ОСОБА_4 шкоди.

Слідчий суддя критично оцінює посилання ОСОБА_3 у скарзі на те, що ОСОБА_4 , саме внаслідок розповсюдження ОСОБА_6 відповідних матеріалів, які, за твердженням ОСОБА_3 , містять образи честі, гідності та погрози насильством відносно ОСОБА_4 , останній зазнав моральної шкоди, оскільки матеріали кримінального провадження, на сьогоднішній день, не свідчать, про заподіяння ОСОБА_4 означеної шкоди саме внаслідок можливого вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вважаю, що вищеозначена постанова слідчого від 24.10.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим є вмотивованою, обґрунтованою та прийнятою з дотриманням вимог ст.ст.40, 55, 110, 220 КПК України. Висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження № 0001317.

З огляду на викладене, а також те, що в ході розгляду скарги ОСОБА_3 не знайшли підтвердження факти порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею немає, тому, у задоволенні поданої в інтересах ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 скарги, на даному етапі досудового розслідування, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 24 жовтня 2024 року, щодо відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001317, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя