справа № 361/4132/24
провадження № 1-кп/361/909/24
ВИРОК

Іменем України

02 грудня 2024 року м. Бровари

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000774 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богданівка Броварського району Київської області, освіта середня, не працюючий, не одружений, інвалід II групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст.ст. 28 Конституції України, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає в одному помешканні та раніше був пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, а саме, ОСОБА_4 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, вчиняє по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликавши у ОСОБА_6 негативні зміни психоемоційної та соціальної сфери особистості, які перешкоджають її повсякденній діяльності, спілкуванню та відпочинку, тобто соціальному функціонуванню її як особистості, істотно погіршуючи якість її життя.

Так, 09.05.2023 близько 19 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2023 у справі № 361/4322/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

02.11.2023 близько 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: погрожував фізичною розправою та висловлювався в її сторону нецензурною лайкою. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2024 у справі № 361/10230/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

16.12.2023 р. о 00 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 повторно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , а саме: висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та розбив скляну пляшку. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2024 р. у справі № 361/11682/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Разом з тим, будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , 11.03.2024 о 13 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства, на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , яке виразилось у психологічному насильстві та погіршенні якості життя потерпілої особи та вчиненні наступних дій.

Так, 11.03.2024 о 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , з якою спільно проживає в одному помешканні, у ході якого нецензурно висловлювався в бік ОСОБА_5 та погрожував фізичною розправою, таким чином психотравмуючи свою матір ОСОБА_6 і погіршуючи її соціальне функціонування та якість життя.

Вказані дії з боку ОСОБА_4 призвели до систематичних психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , а саме негативних психоемоційних переживань. Внаслідок агресивної поведінки сина у ОСОБА_4 відбуваються негативні зміни психоемоційної та соціальної сфери особистості, які перешкоджають її повсякденній діяльності, спілкуванню та відпочинку, тобто соціальному функціонуванню її як особистості, істотно погіршуючи якість її життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що дійсно за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 . У вчиненому щиро кається, прохав суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що дійсно при її син ОСОБА_7 , зловживаючи алкогольними напоями, систематично вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство. Прохала суд призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до вимог Закону.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто вчинення умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, прокурор на наявність таких обставин не посилалась.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також ознаки, що характеризують особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має інвалідність 2-ї групи, згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Речові докази відсутні.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1