ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.02.2024 за №0000834, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 №98 військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_4 був призначений на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проходячи військову службу на вказаній посаді та достовірно знаючи свої службові обов`язки, солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, 30.10.2023 самовільно, без поважних причин, залишив місце служби - місце дислокації військової частини поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та незаконно перебував за межами військової частини до 06.04.2024, тобто понад три доби.

Крім того, в подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 №103 військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат ОСОБА_4 був призначений на посаду стрільця номеру-обслуги ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проходячи військову службу на вказаній посаді та достовірно знаючи свої службові обов`язки, солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.9,11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, 11.04.2024 самовільно, з метою ухилення від проходження військової служби, залишив місце служби - місце дислокації військової частини поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та незаконно перебував за межами військової частини до 31.10.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він дійсно два рази самовільно залишив місце служби, що було пов`язано зі складними умовами проходження військової служби, відсутністю розуміння між командуванням та особовим складом, небажанням виконувати невдалі накази тощо. Але з приводу вирішення цих проблемних питань він нікуди не звертався, просто залишив місце служби. Перший раз це було наприкінці 2023 року, повернувся він до частини самостійно в квітні 2024, через тиждень знов залишив місце служби і був затриманий в жовтні 2024. Залишивши місце служби, він проживав тимчасово в с.Новомиколаївка Запорізької області, працював неофіційно на будівництві. Він повністю усвідомлює насліди своїх дій, щиро кається в скоєному, бажає продовжити військову службу в іншій частині та бути корисним. Просить суворо не карати.

Дослідивши, за погодженням з учасниками кримінального провадження, всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, його вина підтверджується наданими суду стороною обвинувачення письмовими доказами:

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2692 від 05.11.2023 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 »,

-актом службового розслідування від 20.12.2023 з додатками (рапортами, поясненнями, службовою характеристикою, службовою карткою, медичною характеристикою, витягом з наказу про зарахування до особового складу, копією військового квитка та паспорта ОСОБА_4 ),

-наказом командира військової частини НОМЕР_1 №4547 від 22.12.2023 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 »,

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1349 від 13.04.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 »,

-актом службового розслідування від 20.04.2024 з додатками (рапортами, поясненнями, довідками-доповідями, службовою характеристикою, службовою карткою, медичною характеристикою, витягом з наказу про зарахування до особового складу, копією військового квитка та паспорта ОСОБА_4 ),

-наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1918 від 24.04.2024 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 »,

-протоколом затримання ОСОБА_4 як підозрюваної особи в порядку ст.208 КПК України від 31.10.2024.

Оцінивши зазначені докази, суд вважає їх належними та допустимими, підстав сумніватися в їх достовірності у суду немає, відомості, що містяться в наданих доказах, повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованих злочинів та його винуватість.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював, вину визнав повністю, щиро розкаявся, що з урахуванням фактичних обставин справи та наявних доказів є цілком виправданим.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, та ч.4 ст.408 КК України, тобто дезертирство, а саме самовільне залишення військової частини, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, у скоєнні яких суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень - тяжкий та особливо тяжкий злочини, форму вини та мотиви вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, працездатний, дані про перебування під спостереженням в спеціальних медичних лікувальних закладах відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, принципів співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкцій ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, з остаточним визначенням покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з огляду на характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що призначене покарання він повинен відбувати реально.

Строк відбування покарання слід рахувати обвинуваченому ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України - з 31.10.2024, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення - з 31.10.2024 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити тим самим до набрання цим вироком законної сили. Підстав для зміни чи скасування цього запобіжного заходу суд не знаходить.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років,

-за ч.4 ст.408 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 31.10.2024, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення - з 31.10.2024 по день набрання цим вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

10.03.2025