Провадження №: 1-кс/755/1161/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2021 року за № 0003102, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла дана скарга у котрій її автор, покликаючись зокрема, на ухвалу слідчого судді цього місцевого суду від 04 вересня 2024 року, вказує на неефективність здійснення досудового розслідування та порушує питання щодо відповідальності слідчих та прокурорів.

Відповідно до ст. 35 КПК Україниавтоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали за скаргою 31.03.2025.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою приходить до наступного.

Зі скарги слідує, що особа, яка її подала вказує на бездіяльність слідчих, прокурорів та просить притягнути їх до відповідальності, у т.ч. згідно КК України. Водночас дані наведені у скарзі та долучених до неї матеріалів не вказують на те, що скаржник попередньо ініціював вчинення конкретних процесульних чи слідчих дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого, прокурора.

У той же час, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема його Главою 26.

Зокрема, об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 статті 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена у тому числі бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Також, у контексті наведеного, на думку слідчого судді, у світлі норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягає урахуванню позиція ВССУ відображена в пункті 1.3 - оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» в частині того, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, а враховуючи вимоги ст. 304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження, а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість, зокрема, зумовленими відмовою прокурора у задоволенні клопотання про продовження досудового розслідування, щодо перекваліфікації кримінального правопорушення, стосовно якого здійснюється кримінальне провадження, щодо повернення цивільного позову у кримінальному провадженні, щодо невручення особі повідомлення про підозру, щодо відмови слідчим у закритті кримінального провадження, тощо, бо зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування».

Водночас слід зазначити, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого. За відсутності такого попереднього клопотання слідчі судді приймають обґрунтовані рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 304 КПК Українислідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи те, що, у даному випадку, особою, що подала скаргу оскаржується абстрактна бездіяльність, яка призводить до «неналежного досудового розслідування», слушним є, виходячи з положень ч. 4 ст. 304 КПК України, відмовити у відкритті провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 303-306, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1