Провадження № 1-кп/522/1041/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000090 від 25.03.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 23 березня 2024 року приблизно о 21 годині 45 хвилин знаходився біля входу до торгівельного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 7, з якого в цей час виходив раніше незнайомий йому ОСОБА_5 . Між вказаними особами на підґрунті виниклої особистої неприязні розпочався словесний конфлікт.

У подальшому, реалізуючи раптово виниклий в ході сварки протиправний намір, направлений на завдання шкоди здоров`ю потерпілого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спереду підійшов до ОСОБА_5 та правою рукою наніс один удар в область лівого вуха, від якого ОСОБА_5 впав на підлогу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження, а саме: травматична перфорація лівої барабанної перетинки, гематома завушної ділянки, які згідно «Правил судовомедичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні вищевказаного кримінального проступку визнав та підтвердив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити останньому покарання у виді пробаційного нагляду.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судовому засіданні погодився з позицією прокурора.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням проведеної у кримінальному провадженні судової експертизи, а також доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що дійсно він 23 березня 2024 року приблизно о 21 годині 45 хвилин знаходився біля входу до торгівельного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 7, з якого в цей час виходив раніше незнайомий йому ОСОБА_5 , між ними виник конфлікт, при цьому він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спереду підійшов до ОСОБА_5 та правою рукою наніс один удар в область лівого вуха, від якого ОСОБА_5 впав, у вчиненому обвинувачений щиро кається, зробив відповідні висновки та завірив суд, що подібне більше не повториться, просив його суворо не карати та призначити найбільш м`яке покарання.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1364 від 10.09.2024 року у громадянина ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: травматична перфорація лівої барабанної перетинки, гематому завушної ділянки, які за критерієм, згідно з п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, у лікаря на наркологічному обліку не значиться, раніше не судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, тимчасово не працевлаштований, у лікаря на наркологічному обліку не значиться, раніше не судимий; відповідно до характеристики за місцем мешкання неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, порушував комендантську годину, із сусідами підтримує нейтральні стосунки, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання, яке визначено ч. 2 ст. 125 КК України, а саме пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: диск формату ДВД із двома відеозаписами з камер відеоспостереженння, розташованих у магазині «Копійка» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1