Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1157/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане слідчим СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні № 0000932, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000932, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

06.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191

КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора

ТОВ «Енергодарбудмеханізація» () від 26.01.2022 № 2-кп ОСОБА_5 призначено на посаду Директора ТОВ «Енергодарбудмеханізація» (відповідно до статуту), з оплатою згідно штатного розпису.

Відповідно до статуту ТОВ «Енергодарбудмеханізація», затвердженого протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Енергодарбудмеханізація» від 21.01.2022, товариство набуло статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації.

Правовий статус Товариства, його посадових осіб, зокрема Директора - визначені Статутом, а саме його п. 1.1., ч. 3 п. 3.1., п.п. 3.2., 7.3.4., 7.3.5., 7.3.5., 7.3.7.-7.3.10.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, має статус службової особи.

Під час досудового розслідування встановлено, що 10.06.2022 між КП «Київський метрополітен» та ТОВ «Енергодарбудмеханізація» укладено договір за № 60-П-22 предметом якого в п.1.1. в порядку та умовах Договору, Підрядник зобов`язується виконати та здати підрядні роботи: «Капітальний ремонт будівельної частини основної водовідвідної установки (ОВУ-225) Сирецько-Печерської лінії Київського метрополітену» код за ДК 021: 20-7 «Капітальний ремонт і реставрація» (далі-роботи ), а замовник зобов`язується виконані належним чином роботи, прийняти та оплатити.

28.07.2022 КП «Київський метрополітен» здійснює попередню оплату

ТОВ «Енергодарбудмеханізація» за платіжним дорученням № 2867 від 28.07.2022 в

сумі 32 365 620,84 грн. на придбання матеріалів, виробів, конструкцій, обладнання та робіт для капітального ремонту будівельної частини основної водовідвідної установки (ОВУ-225) Сирецько-Печерської лінії Київського метрополітену» відповідно Договору № 60-П-22

від 10.06.2022, Додатковій угоді № 1 від 22.06.2022 до договору № 60-П-22, у тому числі ПДВ -5 394 270,14 грн.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у директора

ТОВ «Енергодарбудмеханізація» ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна - грошових коштів КП «Київський метрополітен», з яким до вказаного часу

ТОВ «Енергодарбудмеханізація» підтримувало фінансово-господарські взаємовідносини в сфері будівництва та реконструкції приміщень метрополітену.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , відобразив у акті № 2 вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт який додатково йде до Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2 В між КП «Київський метрополітен» та

ТОВ «Енергодарбудмеханізація» завищену вартість трьох мережевих насосів з електродвигуном G=120м3/год, Н=147м, (Zeox-FIRST V 12002-75-2) «Wilo», які в подальшому підписав, як сторона договорів (підрядник).

Під час виконання робіт на об`єкті використано наступні види насосів, а саме: три мережевих насоси з електродвигуном G=120м3/год, Н=147м,(Zeox-FIRST V 12002-75-2) «Wilo». Так, зокрема, первинним документом - Актом №2 від 14.09.2023 вартості устаткування, який є додатком до Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2023 р. за договором №60-П-22 від 10.06.2022, зазначено вартість мережевих насосів з електродвигуном G=120м3/год., Н=147м, (Zeox-FIRST V 12002-75-2) «Wilo» за ціною 1 122 999,96 грн з ПДВ за одиницю та загальною вартістю 3 368 999,88 грн з ПДВ за три комплекти, ціна без ПДВ становить - 935 833,30 грн. за 1 комплект насоса.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 14.06.2024 № 26/02-0024 середня ринкова вартість мережевого насосу з електродвигуном G=120м3/год., Н=147м, (Zeox-FIRST V 12002-75-2) «Wilo» за одиницю станом на вересень, грудень 2023 року складала - 685 829,40 грн

з ПДВ.

Проведенням судово-економічної експертизи встановлено, що розмір збитків завданих

КП «Київський метрополітен» за результатами купівлі трьох мережевих насосів відповідно договору № 60-П-22 від 10.06.2022 року, укладеного між КП «Київський метрополітен» та

ТОВ «Енергодарбудмеханізація», з урахуванням даних Висновку експерта за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи від 14.06.2024 № 26/02-0024, нормативно та документально підтверджується у розмірі 1 311 511,68 грн. з ПДВ.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Енергодарбудмеханізація», будучи службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами КП «Київський метрополітен» в

сумі 1 311 511,68 грн. з ПДВ в інтересах ТОВ «Енергодарбудмеханізація», тобто в особливо великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у заволодінні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України.

06.11.2024 органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

12.11.2024 Подільським районним судом м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті) гривень.

Як вказано у клопотанні, санкція статті інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Клопотання обґрунтовано в частині мети арешту майна - конфіскація майна як вид покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

Таким чином, у органів досудового слідства виникла потреба накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 ».

Клопотання слідчого про арешт майна розглянуто без повідомлення власника та володільця майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, зокрема, запобіганню його протиправного відчуження до розгляду клопотання по суті.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання з наведених підстав.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовуються доводи цього клопотання, заслухавши прокурора, слідчий суддя проходить до висновку про те, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстав, передбачених положеннями п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, фактично, вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до вимог ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до його відчуження, передачі, приховування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої

статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Як вбачається з матеріалів клопотання, у органів досудового розслідування є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відбулося кримінальне правопорушення, тож, враховуючи розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для особи підозрюваного та інших осіб (підозрюваний зберігає можливість користуватися майном), спосіб обмеження (заборона відчуження), а також те, що суд може призначити покарання у виді конфіскації відповідного майна як виду покарання, оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна).

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження, і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, провести низку слідчих та процесуальних дій у межах цього кримінального провадження, тому арешт майна запобігає можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно. Ненакладення арешту на зазначене вилучене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження.

Також слід роз`яснити, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000932 від 20.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права відчуження, на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , а саме: транспортний засіб «Volkswagen Passat Variant», 2018 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ,

д.н.з. « НОМЕР_2 ».

Копію ухвали вручити прокурору - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1