Справа № 161/6354/25
Провадження № 1-кп/161/875/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 квітня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 27.03.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Луцьк Волинської області, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2025 року близько 23 години 40 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Сусідка», що по проспекту Соборності, 19-А у місті Луцьку Волинської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, реалізуючи свій протиправний умисел на погрозу вбивством, розуміючи, що його дії викличуть в потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побоювання за власне життя, в ході конфлікту, який виник раптово на ґрунті неприязних відносин з останньою, тримаючи в правій руці ніж з пластиковим руків`ям, підніс кінець леза ножа до шиї потерпілої та висловив при цьому погрозу його застосування, тобто здійснив погрозу вбивством, яку потерпіла ОСОБА_4 сприйняла як реальну загрозу її життю та здоров`ю, маючи достатньо підстав для побоювання її виконання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Окрім цього, 26 березня 2025 року близько 23 години 40 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Сусідка», що по проспекту Соборності, 19-А у місті Луцьку Волинської області, діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із потерпілою ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці ніж з пластиковим руків`ям, умисно наніс потерпілій поріз в ділянці шиї, після чого, продовжуючи свої дії спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, наніс один удар долонею правої руки в ділянку лівої щоки потерпілої, чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні шиї біля верхнього краю щитоподібного хряща, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судовий розгляд обвинувального акта судом проведено у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження без дослідження доказів у судовому засіданні, оскільки встановлені органом досудового розслідування обставини учасниками судового провадження не оспорювалися, прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд останнього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, матеріали провадження містять письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, які детально вивчені судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала до суду заяву про беззаперечну згоду з установленими органом досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України і згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 повністю та його дії правильно кваліфіковані, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України; крім того, як вчинення умисних дій, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що останній є військовослужбовцем, відповідно до службової характеристики військової частини НОМЕР_1 , за час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває та за допомогою до них не звертався, перебуває на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради у відділенні реабілітації з 05.05.2025 року по даний час з діагнозом: «плечелопатковий пеиратрит лівобічний у поєднанні з остеротрозом акроміально-ключичного суглобу та спондилоартрозом, остеохондрозом шийного відділу хребта. СФН ІІ», неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

З урахування викладеного, а саме той факт, що обвинувачений провину визнав, йому слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі у вигляді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків передбачених ч.ч.2,3 ст.59-1 КК України.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2025 року.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 129 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

-за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань прбації.

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_3 що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Речові докази: предмет зовні схожий на ніж з гравіюванням на рукоятці та з надписом на лезі «Stainless», знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2025 року.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя:

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя: