Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2771/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/10/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження № 283/2771/24 за апеляційною скаргою прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 20.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого та/або суду по 17.02.2025 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків по 17.02.2025 включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні слідчого є не доведеними, а прокурором не наведено достатніх обґрунтувань неможливості запобігання іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.

В поданій апеляційній прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання пі вартою підозрюваному ОСОБА_8 строком на 60 днів.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує на те, що слідчим суддею не було надано належної оцінки тому, що ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом, тим самим поставивши під небезпеку не лише своє життя та життя потерпілого, а й інших можливих учасників дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом в межах населеного пункту, сим грубо порушив правила дорожнього руху та допустив ДТП в результаті якого потерпілий загинув на місці події.

Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а характер, спосіб та зухвалість вчиненого злочину свідчать суспільну небезпеку підозрюваного.

На думку апелянта, у разі обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, перебуваючи на волі, може ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків (деякі з яких ще не допитані) та потерпілу, оскільки вони проживають в одному населеному пункті, є односельцями та підтримують між собою зв`язки, вчиняти інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також вважає, що молодий вік ОСОБА_8 , стан його здоров`я, відсутність на утриманні осіб, репутація останнього, як такого, що схильний до вживання алкоголю та керуванні у такому стані транспортними засобами, а також тяжкість вчинення кримінального правопорушення дають змогу безперешкодно обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а менш суровий запобіжний не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вищевказану апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Окрім того, 06.01.2025 року на адресу Житомирського апеляційного суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_10 згідно якої вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 20.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 та не застосовувати відносно останнього запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

- наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

- дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог Закону дотримався.

Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя дотримався вищевказаних норм кримінального процесуального закону та відповідних положень Європейського права, належним чином дослідив всі обставини справи.

Разом із тим, слідчим суддею також було взято до уваги, що слідчим та прокурором не було надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_8 неналежно виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні.

З приводу ризиків, на які у своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може ухилятись від явки до органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то їх апеляційний суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами провадження.

Варто зазначити, що ОСОБА_8 особисто повідомив правоохоронні органи про вчинене кримінальне правопорушення, місця події не залишав до приїзду працівників поліції, що свідчить про відсутність останнього наміру уникати органів досудового розслідування.

Окрім того, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_8 проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_11 з якою вони спільно виховують сина ОСОБА_12 2021 року народження, є інвалідом третьої групи безстроково, його позитивну характеристику з місця проживання та думку потерпілої ОСОБА_10 згідно якої вона просить не застосовувати відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт буде співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КК України.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя обґрунтовано не задовольнив клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як тримання піж вартою та обґрунтовано обрав останньому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце проживання.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни виду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , як про те просить в своїй апеляційній скарзі прокурор апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 20.12.2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого та суду по 17.02.2025 включно без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :