Справа № 212/5137/24
У Х В А Л А

іменем України

27 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу подання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду у відповідність до закону, відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12 червня 2024 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 року начальник Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду із зазначеним поданням, в якому просив суд вирішити питання про приведення вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 12.06.2024 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року.

В обґрунтування подання зазначено, що вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2024 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, надійшов для виконання до Відділу пробації 29.07.2024 року. Зазначеним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який був вчинений 01.05.2024 року, яким потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 500,00 грн. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким збільшена верхня межа вартості викраденого майна для кваліфікації дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання представник Покровського районного відділу філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області, не з`явився, надав письмову заяву про розгляд подання у його відсутність, та зазначив, що подання підтримує та просить задовільнити.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, у своїй заяві від 27.12.2024 року просив розглядати подання у його відсутність, подання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просив його задовольнити.

У відповідності до абз. 2 ч. 5 ст.539 КПК України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутність не з`явившихся осію, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України ( таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану) до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Зазначеним вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який був вчинений 01.05.2024 року, яким потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 500,00 грн. Вирок суду набрав законної сили 12.07.2024 року.

29.07.2024 року зазначений вирок суду прийнятий до виконання Покровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, відповідно до яких, відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, настає якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2021 році становить 2270 грн., у 2022 році 2481 грн., у 2023 році 2684 грн., у 2024 році - 3028 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, Закон України № 3886-IX, яким унесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. Під час з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом України № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справ обставини, відповідно до яких, ОСОБА_4 12.06.2024 року був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, при цьому злочин був вчинений 01.05.2024 року, яким потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 500,00 грн.; після набрання чинності Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, тобто з 09.08.2024 року вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2023 році становить 3028,00 грн., тобто вартість викраденого майна на час вчинення ОСОБА_4 діяння, не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів. У зв`язку з чим, до вказаного діяння має застосовуватись ст. 5 КК України.

Разом з цим, діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним, вчинене з проникненням в інше приміщення, тому дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. НМ або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК, суд виходить із фактичних обставин, встановлених під час судового розгляду справи.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи, зокрема, у незаконному проникненні до приміщення, як це встановлено судом. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

В ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 усвідомлював, що приміщення, до якого він протиправно проник, перебуває у володінні іншої особи.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті.

У ході вирішення питання про призначення виду і розміру покарання суд, зважаючи на положення статей 50, 65 КК, бере до уваги, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, на утриманні малолітніх дітей не має.

З огляду на це суд уважає, що покарання, призначене в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому вирок в частині звільнення ОСОБА_4 у відповідності до ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, підлягає подальшому виконанню за місцем проживання засудженого.

Отже, клопотання відділу пробації підлягає задоволенню

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 537, 539, 369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Подання Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку суду у відповідність до закону задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за цим вироком за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі.

Вирок Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року в частині звільнення ОСОБА_4 у відповідності до ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, підлягає подальшому виконанню за місцем проживання засудженого.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1