печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0009870 від 12.09.2024 р,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0009870 від 12.09.2024 та поновити пропущений із поважних причин строк на подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0009870. Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчими Головного слідчого управляння Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009870 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 серпня 2024 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадян України чоловічої статі в умовах воєнного стану через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів шляхом забезпечення ухвалення судових рішень в цивільних справах за завідомо надуманих обставин, які дають підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також виїзду за кордон під час дії на території України воєнного стану, та надання таких рішень для подальшого перетину кордону.

З цією метою, розуміючи, що самостійно та без залучення інших осіб реалізувати злочинний умисел буде неможливо, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 серпня 2024 року ОСОБА_4 домовився із працівниками Мар`їнського районного суду Донецької області та іншими на цей час не встановленими службовими особами, ухвалювати позитивні рішення у справах щодо розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав матері та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини віком до 18 років, за неправомірну вигоду в розмірі 3000 доларів США. При цьому особа чоловічої статі, в інтересах якої ухвалюється відповідне судове рішення, не повинна підписувати та подавати до суду позовну заяву, сплачувати судовий збір, а також брати участь в судовому засіданні.

З метою відшукання найбільшої кількості військовозобов`язаних громадян, які зацікавлені отримати відстрочку від призову на військову службу, а також виїхати за кордон під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , 20.08.2024, діючи з метою особистого збагачення, перебуваючи в м. Покровськ Донецької області, повідомив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про свої можливості щодо організації ухвалення Мар`їнським районним судом Донецької області судового рішення в інтересах осіб чоловічої статі, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, щодо розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав матері та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини за надуманих обставин, на підставі якого можливо уникнути призову на військову службу під час мобілізації та безперешкодно виїхати за межі кордону України. При цьому, ОСОБА_4 довів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що для винесення відповідного судового рішення необхідно надати йому електронні копії паспортів особи, в інтересах якої ухвалюється судове рішення, та його дружини, їх ідентифікаційних кодів, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, а також надати номери їх мобільних телефонів. Також ОСОБА_4 повідомив, що судове рішення буде ухвалене через 10 днів після надання йому за допомогою месенджерів копій вищевказаних документів, при цьому запевнив, що брати участь в судовому засіданні, підписувати будь-які документи та сплачувати судовий збір, не потрібно. При цьому, ОСОБА_4 вказав, що за організацію підготовки указаного ним судового рішення, кожна зацікавлена особа перед його отриманням, повинна буде передати йому грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, частина з яких буде ним передана працівникам Мар`їнського районного суду Донецької області.

Розуміючи, що написання позовної заяви та супроводження цивільної справи коштують значно дешевше, ніж 3000 доларів США, а самі судові рішення є незаконними, оскільки ґрунтуються на видуманих обставинах, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли висновку, що вказана сума грошових коштів є неправомірною вигодою для ОСОБА_4 та працівників Мар`їнського районного суду Донецької області.

У період з 17.09.2024 по 28.09.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з працівниками Мар`їнського районного суду Донецької області та іншими невстановленими особами, вчинив умисні дії, направлені на організацію незаконного переправлення особи - громадянина ОСОБА_7 через державний кордон України та сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів за наступних обставин.

Так, 17.09.2024, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Покровськ Донецької області, під час приватної бесіди повідомив своєму знайомому ОСОБА_7 про можливість організації та сприяння ОСОБА_4 переправлення останнього через державний кордон України шляхом забезпечення ухвалення Мар`їнським районним судом Донецької області рішення щодо розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав матері та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини, яке надає підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також виїзду за кордон, при наданні електронних копій раніше вказаних ОСОБА_4 документів, та при умові надання йому грошової винагороди в сумі 3000 доларів США. Розуміючи, що подібні судові рішення є незаконними, оскільки ґрунтуються на видуманих обставинах та без необхідності підписання та подачі до суду позовної заяви, ОСОБА_7 дійшов висновку, що вказана сума є неправомірною вигодою для ОСОБА_4 та працівників Мар`їнського районного суду Донецької області.

Надалі, 18.09.2024 ОСОБА_7 через месенджер «WhatsApp» надіслав ОСОБА_5 фотокопії сторінок паспортів громадян України на своє ім`я ОСОБА_7 та на ім`я його дружини ОСОБА_8 , ідентифікаційних кодів його, дружини та неповнолітнього сина, свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини. В свою чергу, ОСОБА_5 , одержавши вказані документи, 18.09.2024 о 09 год 32 хв переслав їх через месенджер «WhatsApp» ОСОБА_4 на номер його мобільного телефону НОМЕР_1 , на що останній повідомив, що організує ухвалення судового рішення Мар`їнським районним судом Донецької області щодо розірвання шлюбу ОСОБА_7 , позбавлення батьківських прав його дружини, а також встановлення факту самостійного виховання та утримання ОСОБА_7 неповнолітнього сина.

27.09.2024 о 08 год 30 хв ОСОБА_4 через месенджер «WhatsApp» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 написав ОСОБА_5 повідомлення про зустріч 28.09.2024 з метою передачі йому примірників судового рішення Мар`їнського районного суду Донецької області, ухваленого за позовом ОСОБА_7 , та одержання грошової винагороди у сумі 3000 доларів США.

Діючи на виконання незаконної вказівки ОСОБА_4 , прибувши 28.09.2024 приблизно о 12 год 44 хв до визначеного місця поблизу залізничного вокзалу у м. Дніпро, ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_4 картонний конверт з логотипом «Нова пошта», в якому знаходились три паперові примірника копії судового рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.09.2024 у справі № 237/3699/24, ухваленого суддею ОСОБА_9 , про розгляд у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа: орган опіки і піклування Курахівської міської ради Покровського району Донецької області. Зазначеним рішенням суду розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , позбавлено батьківських прав ОСОБА_8 , встановлено факт, що ОСОБА_7 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_10 . Після одержання вказаного судового рішення ОСОБА_5 , дотримуючись попередніх домовленостей, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.09.2024 становить 123 625 гривень 50 копійок, поклавши їх на виконання вказівки останнього до автомобіля «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_2 , на якому ОСОБА_4 прибув на вказану зустріч.

Також під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 , сприяючи порадами та вказівками в організації незаконного переправлення громадян України чоловічої статі через державний кордон України та ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, вказав ОСОБА_5 про необхідність у подальшому подачі одержаного судового рішення до відповідного РТЦК та СП не особисто ОСОБА_7 , а через адвоката. Крім того, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, повідомив про можливість організувати ухвалення подібних судових рішень в інтересах інших осіб за грошову винагороду.

Крім того, ОСОБА_11 , у період з 29.09.2024 по 09.10.2024, продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи за попередньою змовою із працівниками Мар`їнського районного суду Донецької області та іншими невстановленими особами, повторно вчинив дії, направлені на організацію незаконного переправлення особи - громадянина ОСОБА_12 через державний кордон України та сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів за наступних обставин.

29.09.2024, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Хмільник Вінницької області, під час приватної бесіди за участі ОСОБА_7 , розповів ОСОБА_12 про можливість організації та сприяння ОСОБА_4 переправлення останнього через державний кордон України шляхом забезпечення ухвалення Мар`їнським районним судом Донецької області рішення щодо розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав матері та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини, яке надає підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також виїзду за кордон, при наданні електронних копій раніше вказаних ОСОБА_4 документів, та при умові надання йому грошової винагороди в сумі 3000 доларів США. Розуміючи, що подібні судові рішення є незаконними, оскільки ґрунтуються на видуманих обставинах, судовий розгляд відбувається без участі та без необхідності підписання та подачі до суду позовної заяви, ОСОБА_12 дійшов висновку, що вказана грошова сума є неправомірною вигодою для ОСОБА_4 та працівників Мар`їнського районного суду Донецької області.

Надалі, 02.10.2024 ОСОБА_12 надіслав через месенджер «WhatsApp» ОСОБА_5 фотокопії сторінок паспортів громадянин України на своє ім`я ОСОБА_12 та на ім`я його дружини ОСОБА_13 , ідентифікаційних кодів його, дружини та неповнолітньої доньки, свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини. В свою чергу, ОСОБА_5 , одержавши вказані документи, 02.10.2024 о 14 год 06 хв переслав їх через месенджер «WhatsApp» ОСОБА_4 на номер його мобільного телефону НОМЕР_1 , на що останній повідомив, що організує ухвалення судового рішення Мар`їнським районним судом Донецької області щодо розірвання шлюбу ОСОБА_12 , позбавлення батьківських прав його дружини, а також встановлення факту самостійного виховання та утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_14 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 04.10.2024 під час телефонної розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про те, що готові паперові примірники судового рішення Мар`їнського районного суду Донецької області за позовом ОСОБА_12 він матиме 08.10.2024. У подальшому, 08.10.2024 під час телефонної розмови ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_5 передати йому попередньо обумовлену суму грошової винагороди в сумі 3000 доларів США в гривневому еквіваленті, оскільки такі вимоги йому висунули судді Мар`їнського районного суду Донецької області, а також останній домовився з ОСОБА_5 про їх зустріч у м. Дніпро для передачі грошових коштів в обмін на судове рішення.

Прибувши 09.10.2024 до визначеного місця, а саме на територію паркувального майданчика ТРЦ «NEO PLAZA», який розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Марії Кюрі, 5, під час зустрічі, приблизно о 16 год 27 хв ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_4 картонний конверт з логотипом «Нова пошта», в якому знаходились три паперові примірника копії судового рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 08.10.2024 у справі № 237/3818/24, ухваленого суддею ОСОБА_9 , про розгляд у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13 , третя особа: служба у справах дітей Мар`їнської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав. Зазначеним рішенням суду розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , позбавлено батьківських прав ОСОБА_13 , встановлено факт, що ОСОБА_12 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_14 . Після одержання вказаних судових рішень ОСОБА_5 , дотримуючись попередніх домовленостей, сівши до автомобіля марки «Chevrolet Cruze», номерний знак НОМЕР_3 , на якому ОСОБА_4 прибув на вказану зустріч, передав йому грошові кошти в сумі 124 500 гривень, які ОСОБА_5 попередньо за вказівкою ОСОБА_4 обміняв з 3000 доларів США, а ОСОБА_4 поклав ці грошові кошти у бардачок автомобіля.

12.11.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, судові рішення Мар`їнського районного суду Донецької області про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав винесені в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ухвалені суддею Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_9 при секретарі ОСОБА_15 , а тому під час досудового розслідування наявна необхідність перевірити їх причетність, а також інших суддів та працівників Мар`їнського районного суду Донецької області до організації незаконного переправлення громадян України в умовах воєнного стану через державний кордон України шляхом ухвалення судових рішень в цивільних справах за завідомо надуманих обставин, які дають підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також виїзду за кордон під час дії на території України воєнного стану.

Так, під час досудового розслідування на виконання доручення слідчого оперативними працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здобуто інформацію про те, що особи, які можуть бути причетними до вчинення вказаних кримінальних правопорушень вживають заходів щодо знищення речових доказів (чорнових записів, документів, мобільних телефонів, носіїв інформації та іншого майна), що можуть мати суттєве значення у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою врятування від знищення майна - речових доказів у кримінальному провадженні, що мають значення для розслідування кримінальних правопорушень, 12 листопада 2024 року слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_16 проведено невідкладний обшук за місцем проживання помічника судді Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації з Державного реєстру на нерухоме майно, ні за ким незареєстрована.

В ході проведеного обшуку виявлено та вилучено:

мобільний телефон iPhone 14 Plus, серійний номер НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 ;

рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 02.07.2024 (номер справи 237/7132/23) у трьох примірниках, кожен на 3 арк.;

флеш носій з написом «SP» рожевого кольору;

флеш носій з написом «ZARINA», виготовлена зі скла та металу срібного кольору;

ноутбук чорного кольору з написом «hp» без батареї із зарядним пристроєм (серійний номер відсутній);

220 банкнот номіналом 100 доларів США;

13 банкнот номіналом 50 доларів США;

55 банкнот номіналом 100 ЄВРО;

1 банкноту номіналом 500 ЄВРО;

25 банкнот номіналом 25 ЄВРО.

Вилучені речі та документи зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку із чим, постановою слідчого від 12.11.2024 вони визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи викладене, надалі, у відповідності до вимог ст.ст. 233, 234, 236 КПК України, старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_18 , за погодженням з прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 невідкладно, після проведення обшуку за місцем проживання помічника судді Мар`їнського районного суду Донецької області ОСОБА_17 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про дозвіл на його проведення, яке слідчим суддею розглянуто 19.11.2024 та задоволено частково.

Про факт часткового задоволення клопотання, а саме надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення лише мобільного телефону iPhone 14 Plus, серійний номер НОМЕР_4 із сім-карткою НОМЕР_5 , рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 02.07.2024 (номер справи 237/7132/23) у трьох примірниках, кожен на 3 арк., флеш-носія з написом «SP» рожевого кольору, флеш-носія з написом «ZARINA», виготовлена зі скла та металу срібного кольору, ноутбука чорного кольору з написом «hp» без батареї із зарядним пристроєм (серійний номер відсутній), стало відомо лише 27.11.2024 після одержання органом досудового розслідування тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду в. Києві від 19.11.2024.

Відповідно до вимого ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку 12.11.2024 у вказаному кримінальному провадженні має важливе значення для досудового розслідування, а відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду.

Доводи, викладені у клопотанні підтверджуються протоколом обшуку, протоколами допитів свідків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про задоволення клопотання в повному обсязі та відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

Поновити пропущений із поважних причин строк на подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0009870.

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0009870 арешт на майно, вилучене 12.11.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, а саме на:

- 220 банкнот номіналом 100 доларів США;

- 13 банкнот номіналом 50 доларів США;

- 55 банкнот номіналом 100 ЄВРО;

- 1 банкноту номіналом 500 ЄВРО;

- 25 банкнот номіналом 25 ЄВРО.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні №0009870 передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1