ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/220/24
Провадження № 1-кп/292/29/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року селище Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Головуюча суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Пулини клопотання сторони захисту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000008 від 05.01.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Мартинівка Червоноармійського району Житомирської області,

зареєстрованого

АДРЕСА_1 , проживаючого

АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого,

військовозобов"язаного, з повною загальною середньою освітою, не працюючого,

пільг, інвалідності не має, не судимого

за ст.336 КК України,-

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червоноармійського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000008 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.336 КК України.

В ході розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів , а саме витребування інформації з Міністерства оборони України із посиланням на нормативно-правовий акт, згідно якого була затверджена повістка на відправку з розпискою військовозобов"язаного про її отримання, яка була чинною для вручення станом на 23.12.2023 та згідно якого нормативного акту діяла повістка на відправку для військовозобов"язаного станом на 23.12.2023 та чи є під грифом ДСК директива , яка має останні чотири цифри : 1157,1158 чи 1168, яка стосується повісток на відправку для військовозобов"язаного та діяла станом на 23.12.2023 , а також інформацію щодо того, який вигляд має повістка станом на 23.12.2023 щодо відправки військовозобов"язаного згідно вказаних директив у п.3 запиту та надати її зразок.

До клопотання додано адвокатський запит , відповіді на цей запит Міністерства оборони України та секретаріату КМУ.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши зазначене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Закріплення принципу змагальності зумовлює концепцію кримінального провадження, у відповідності до якої сторони кримінального провадження, маючи рівні процесуальні права та обов`язки, у тому числі щодо збирання доказів, самостійно будують свої правові позиції щодо суті кримінальної справи, самостійно їх відстоюють, зокрема, шляхом надання відповідних доказів на підтвердження своїх позицій. Суд, зберігаючи незалежність та неупередженість, здійснює судовий контроль над тим, щоб процесуальна рівновага сторін кримінального провадження, яка зумовлена принципом змагальності, не була порушена на користь жодної із сторін.

Зазначені висновки кореспондують з положеннями ч. 1 ст. 93 КПК України, в якій міститься положення, відповідно до якого збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням принципу змагальності, рівності сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в межах кримінального провадження основна доказова діяльність у вигляді збирання доказів здійснюється саме сторонами кримінального провадження. Суду в межах кримінального провадження не характерна будь-яка інша участь у доказовому процесі, крім як оцінки вже зібраних та наданих сторонами доказів для розгляду і вирішення кримінальної справи по суті, визначення того, чия правова позиція по справі є обґрунтованою та правильною.

Суд звертає увагу, що чинне процесуальне законодавство не містить прямого правового регулювання процесуальних питань, які стосуються витребування доказів в межах кримінального провадження. Однак в контексті системного зв`язку положень ст. 22, 93, 315 КПК України суд дійшов висновку, що витребування судом доказів, речей чи документів під час судового засідання є виключною та абсолютною необхідністю вжиття судом заходів процесуального реагування на відновлення процесуальної рівноваги між сторонами кримінального провадження у випадку, коли така рівновага порушується внаслідок неможливості, наприклад, однієї із сторін отримати документи, речі та докази з незалежних від неї причин.

Отже, з метою недопущення порушення принципів змагальності, не перебирання судом на себе функцій збирання доказів при вирішенні клопотання про витребування певних речей та документів суд має встановити, що таке клопотання обумовлено необхідністю відновлення рівноваги процесуальних становищ сторін кримінального провадження, яка була порушена внаслідок об`єктивної неможливості учасників кримінального провадження отримати відповідні речі чи документи у встановленому законодавством порядку.

У зв`язку з цим суд також звертає увагу, що отримання певних відомостей, речей та документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, може здійснюватися виключно у спеціальному порядку, що визначається чинним законодавством. Тому також при вирішенні клопотання про витребування доказів з метою недопущення порушення принципу змагальності суд повинен перевірити та встановити, що учасники кримінального провадження у порядку, що передбачений чинним законодавством, у тому числі спеціальними нормами, з причини, що не залежали від їх волі, не змогли отримати певні відомості, речі та документи, що можуть мати значення для кримінального провадження та виконання його завдань.

При дослідженні клопотання про витребування інформації судом встановлено, що захисником у відповідності до ч. 3 ст. 93 КПК України було самостійно вжито заходів на збирання доказів шляхом направлення до Міністерства оборони України та секретаріату КМУ на які стороною захисту отримано відповіді .

Як вбачається із досліджених судом листа Міністерства оборони України та листа секретаріату КМУ , цими установами надана відповідь на адвокатський запит з питань, які порушує у своєму клопотанні перед судом захисник обвинуваченого.

Суд , вивчивши надані стороною захисту адвокатський запит на адресу МО України, секретаріату КМУ та отримані на нього відповіді із запитуваних установ , вважає що у клопотанні відсутні обгрунтування необхідності витребування судом доказів щодо того, що ці документи можуть мати значення для кримінального провадження та виконання його завдань, а тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_5 про витребування доказів у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.336 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1