Провадження №1-кс/463/211/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

03 січня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидів Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором Львівської обласної прокуратури звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, за обставин викладених в письмовому повідомленні про підозру, яке долучено до матеріалів клопотання.

Зокрема, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 19, 33, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 24, 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», з корисливих мотивів, будучи пособником невстановленим станом на даний час досудовим розслідуванням військовим посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадовим особам Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, голові та членам Галицької міжрайонної МСЕК та посадовим особами КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» із пособником ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в період із 21.08.2024 по 05.09.2024 одержав від ОСОБА_10 для невстановлених станом на даний час досудовим розслідуванням військових посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадових осіб Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, голови та членів Галицької міжрайонної МСЕК та посадових осіб КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» грошові кошти у розмірі 4500 доларів США, що станом на 05.09.2024 за курсом Національного банку України становило 185 744,70 грн., за встановлення ОСОБА_10 групи інвалідності, одержання ним виплати пенсії по інвалідності та надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Окрім того, ОСОБА_6 з корисливих мотивів, будучи пособником невстановленим станом на даний час досудовим розслідуванням військовим посадовим особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадовим особам Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, голові та членам Шевченківській міжрайонної МСЕК, головою та членами Сихівської міжрайонної МСЕК та посадовими особами КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» з пособником ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у період із 16.08.2024 по 30.09.2024 одержав від ОСОБА_11 для невстановлених станом на даний час досудовим розслідуванням військових посадових особам ІНФОРМАЦІЯ_2 , посадових осіб Шевченківського відділу обслуговування громадян в м. Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, голови та членів Шевченківської міжрайонної МСЕК, голови та членів Сихівської міжрайонної МСЕК та посадових осіб КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США, що станом на 30.09.2024 за курсом Національного банку України становило 123 499,20 грн., за встановлення її чоловіку ОСОБА_12 групи інвалідності, одержання ним виплати пенсії по інвалідності та надання їхньому сину ОСОБА_13 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_6 , володіючи документами для виїзду за кордон, та будучи особою, визнаною інвалідом та має всі законні підстави для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Також, враховуючи, що ОСОБА_6 проживає у Львівській області, яка межує з країнами Європейського союзу має реальну можливість залишити межі України, також останній має велике коло знайомств у державних та правоохоронних органах та може вдатись до методів конспірації та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), так як на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушень). Окрім того, враховуючи, що у даному кримінальному провадженні наявні інші 5 підозрюваних, які діяли разом в співучасті з іншими особами, що залучались в процесі злочинної схеми, що можуть мати доступ до документів, що мають значення для кримінального провадження.

Прокурор переконаний щодо наявності в діях підозрюваного ризику незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 володітиме інформацією стосовно характеризуючи, в тому числі біографічних, даних свідка, який надав органу досудового розслідування покази, та матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу, у тому числі свідків ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_10 , а також на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, та інших осіб шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів.

Обгрунтовуючи наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор зазначив про те, що зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється.

Враховуючи, що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а також зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_6 , його вік та стан здоров`я, прокурор відтак вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, обгрунтовуючи мотивованість заявленого розміру застави в розмірі 1 000 000,00 грн. прокурор, покликавшись на положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключності випадку, зазначив про те, що такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Саме застава у такому розмірі, на думку прокурора, здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків. Крім того, мотивуючи виключність випадку, а відтак необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі зазначив, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно, з корисливих мотивів, пов`язане з одержанням неправомірної вигоди та віднесене до корупційних злочинів. Окрім того, слід врахувати те, що дії ОСОБА_6 в очах громадськості дискредитують діяльність мобілізаційних процесів, тим паче в умовах воєнного стану, що в свою чергу підриває обороноздатність держави у воєнний час. За таких обставин, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_6 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі 1 000 000,00 грн. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Захисники в судовому засіданні заперечили проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необгрунтовнаості пред`явленої підозри. У зв`язку із чим просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою у вигляді передачі підозрюваного на поруки, про що подали відповідні письмові заяви за підписом депутатів Золочівської районної ради Золочівського району Львівської області ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Крім того, захисники пояснили, що на утриманні підозрюваного є непрацездатна матір ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повнолітня донька ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має малолітню дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та продовжує навчання. На підтвердження вказаних покликань представили суду відповідні письмові документи, які судом оглянуто та долучено до матеріалів. Додали, що у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, то визначити відповідну суму застави в мінімальному розмірі, оскільки матеріальний стан підозрюваного не дозволяє йому сплатити заставу в заявленому прокурором у клопотанні розмірі.

Підозрюваний підтримав думку захисників та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні клопотань про передачу підозрюваного на поруки слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва прокурорів Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 22.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

02.01.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, складено 02.01.2025 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 .

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, складено 03.01.2025 та цього ж дня вручено ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - матеріалами УСР у Львівській області ДСР НП України; - протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; - протоколом затримання особи ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину від 02.01.2025; - протоколом затримання особи ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину від 02.01.2025; - протоколами обшуків від 02.01.2025; - протоколами проведення негласних (слідчих) розшукових дій; - іншими матеріалами кримінального провадження №0000162 від 22.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що з урахуванням обставин справи в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді до 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері службової діяльності. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині суд вважає обгрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування на підрив встановленого порядку здійснення службової діяльності, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

Так, положеннями ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує як положення ч.4,5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, а також враховуючи обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у даній справі виключності випадку для призначення підозрюваному застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Стверджуючи про виключність випадку суд в даній справі погоджується з відповідними покликаннями прокурора про те, що наявність виключності випадку, обумовлена тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно, з корисливих мотивів, пов`язане з одержанням неправомірної вигоди та віднесене до корупційних злочинів. Окрім того, слід врахувати те, що дії ОСОБА_6 в очах громадськості дискредитують діяльність мобілізаційних процесів, тим паче в умовах воєнного стану, що в свою чергу підриває обороноздатність держави у воєнний час. За таких обставин, на думку суду розмір застави ОСОБА_6 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Крім того, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого за погодженням з прокурором частково слідчий суддя приходить до висновку про те, що на підозрюваного не може бути покладено обовязок у вигляді утримання від спілкування із іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину, оскільки як зазначено вище не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити тривалістю 60 діб: починаючи з моменту фактичного затримання особи о 13.13 год. 02.01.2025 року до 13.13 год. 12.12.2024 року включно (в межах строків досудового розслідування, які розпочалися 02.01.2025 року з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_6 ).

З наведених вище підстав в задоволенні клопотань про передачу підозрюваного на поруки слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить 60 діб починаючи з моменту фактичного затримання особи о 13.13 год. 02.01.2025 року до 13.13 год. 02.03.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень нуль копійок).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками сторони обвинувачення, у тому числі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , підозрюваним ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В решті клопотання - відмовити.

В клопотаннях про передачу підозрюваного на поруки - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1