Справа № 442/2367/25
Провадження № 1-в/442/130/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника адміністрації - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайсуду Львівської області в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» заяву щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, до арешту не працював, раніше судимого: 25.05.2021 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки

засудженого: 10.12.2021 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до 80 годин громадських робіт, за ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 25.05.2021 всього до відбуття 4 роки 8 днів позбавлення волі, -

встановив:

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява щодо умовно-дострокового звільнення від засудженого ОСОБА_5 .. Адміністрацією ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40», надано матеріали особової справи №103-Г-22. Представник адміністрації ДВК №40 заяву не підтримала з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення про що зазначено у висновку про ступінь виправлення засудженого, окрім того ухвалою Дрогобицького міськрайсуду Львівської області від 22.11.2024 засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, з часу відмови пройшло 4 місяці 15 днів, тобто менше 6 місяців, як це передбачено ст. 539 КПК України для права на повторний розгляд щодо можливого звільнення від відбування покарання за ст. 81 КК України прокурор заяву не підтримав. Засуджений заяву підтримав та просить його звільнити так як він працює на шахті.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що він вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Суд врахує особу засудженого, з оглянутої характеристики встановлено, що під час відбування покарання у місцях попереднього ув`язнення та позбавлення волі засуджений характеризується наступним чином: утримуючись у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)»» порушень режиму тримання не допускав, дисциплінарним стягненням не підлягав, і не заохочувався. 10.06.2022 прибув для відбування покарання до державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)». В основному дотримується встановлених вимог режиму відбування покарання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Дотримується правил пожежної безпеки. Не бере участі у проведенні виховних заходів, які проводяться в установі усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить, заходи індивідуальної програми не виконані через відсутність мотивації у засудженого до виконання заходів, рівень ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній, також середній ризик вчинення повторного правопорушення, відсутні відомості про стійкі соціальні зв`язки за межами колонії, має позитивні плани на майбутнє, але вони носять поодинокий та несистемний характер, мінімізує наслідки своїх дій, щодо скоєного правопорушення. Працевлаштований на контрагенському об`єкті.

Вину у скоєному злочині визнав.

Прокурор заперечує щодо умовно-дострокового звільнення засудженого оскільки, поведінка засудженого не може свідчити про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, оскільки протягом усього часу відбування покарання він не заохочувався, окрім того таке звільнення суперечить вимогам ч. 7 ст. 539 КПК України.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням (заявою) засудженого, його адвоката чи захисника.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Ч.7 ст. 539 КПК України передбачено, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців

Враховуючи те, що основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків. Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом не отримано належного переконання про наявність в поведінці засудженого позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, ст.537 ч.1 п.2 та ч.7 ст. 539 КПК УкраїниКПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити засудженому ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Ухвала підлягає оскарженню до Львівського апеляційного суду впродовж семи днів через Дрогобицький міськрайсуд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1