Справа № 214/4931/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_3 обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 16.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5

Встановив:

ОСОБА_4 , 09.05.2024 о 18:30 годині, знаходячись біля магазину «АТБ-Маркет» по мкр-ні Гірницькому, буд.7-а, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, де між ним та потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно завдав потерпілому ОСОБА_6 один удар долонею правої руки по голові та удар правою ногою по тулубу, завдавши тим самим фізичного болю і не спричинивши тілесних ушкоджень останньому.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить кваліфікувати за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 126 КК у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнав повністю, розкаявся.

Крім того, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

Також, зазначив, що він розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 до зали судового засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про доцільність затвердження цієї угоди з наступних підстав.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам закону та відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди у суду не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 було правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення; форми вини, мотиву і мети, способу, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали; даних про обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, які відповідно до положень ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості , суд призначає покарання , узгоджене сторонами угоди.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69-1, 69, 75 КК України, судом не встановлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Затвердити угоду від 24 травня 2024 року про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000235 від 16.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити обвинуваченому, його захиснику та потерпілому право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і на подання на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1