справа № 439/264/25
провадження №1-кп/439/115/25
У Х В А Л А

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч.1,2 ст. 317 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників адвоката ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

установив:

До Бродівського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1,2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1, 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30.01.2025 виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 21.06.2023 року щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 2 ст. 317 КК України, присвоївши виділеному судовому провадженню окремий номер.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цього кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 03.02.2025 призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) на обговорення учасників судового провадження поставлені питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта (ч. 2 ст. 314 КПК України) та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду (ч. 2 ст. 315 КПК України).

Прокурор, щодо призначення судового розгляду не заперечував. Вважав, що кримінальне провадження підсудне Бродівському районному суду Львівської області, відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України та складання досудової доповіді, вказав, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні, угода з обвинуваченими про визнання винуватості не укладалась, підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Пропонував призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні. Клопотання про виклик свідків прокурор має намір заявляти на відповідній стадії судового розгляду. Клопотань про витребування речей та документів не заявляв.

Захисники обвинуваченого, щодо призначення судового розгляду не заперечували вважали, що підстав для повернення обвинувального акта не має, підстав для призначення досудової доповіді не має, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, не заперечували щодо призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Клопотань про виклик свідків не заявляли.

Скарги та клопотання учасників судового розгляду, в тому числі про витребування певних документів.

У підготовчому засіданні захисник ОСОБА_6 подав: Скаргу вих№ 05/25-02.20-01 від 20.02.2025 в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України на дії слідчого ОСОБА_9 щодо внесення відомостей до ЄРДРу і початок досудового розслідування на підставі лише одного рапорту від 15 серпня 2023 року з р. №2832 оперуповноваженого СКП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_10 ; Скаргу вих№ 05/25-02.20-03 від 20.02.2025 в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України на постанову від 21.11.2024 слідчого ОСОБА_11 про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваного, щодо розгляду клопотання від 20.11.2024 ви. 05/24-11.20-1 про відкриття для ознайомлення і копіювання матеріалів оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023 та матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування.

Скарга № 05/25-02.20-01 від 20.02.2025 мотивована тим, що відомості про кримінальне провадження № 0000252 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, були внесені до ЄРДРу слідчим ОСОБА_9 16.08.2023 року на підставі Рапорту № 2832. Матеріали кримінального провадження № 0000252 від 16.08.2023 були використані прокурором для обвинувачення ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000028 від 21.06.2023 року. Інформація, яка міститься у Рапорті № 2832, є результатом пошуку і фіксації оперативними працівниками СКП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області фактичних даних, які на думку о/у ОСОБА_12 , містили в діях ОСОБА_3 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто результатом власне оперативно-розшукової, а не будь-якої іншої діяльності. Захисник у скарзі вказує, що якщо зі сторони СКП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області мало місце втручання у приватне спілкування ОСОБА_3 , і саме така інформація стала підставою для внесення слідчим ОСОБА_9 до ЄРДРу 16.08.2023 відомостей про кримінальне провадження № 00000252 та початку досудового розслідування, то таке втручання відповідно до ч. 2 ст. 8 Конвенції від 14.11.1950, повинно здійснюватися згідно із законом і бути необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Процедуру такого втручання до початку досудового розслідування визначено в Законі № 2135-ХІІ «Про оперативно-розшукову діяльність». Цим законом передбачено, що у кожному випадку наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа. Для того, щоб стверджувати, що оперативні працівники СКП ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області відповідно до ч. 2 ст. 8 Конвенції від 04.11.1950 здійснювали втручання у приватне спілкування ОСОБА_3 , сторона обвинувачення зобов`язана довести дві обставини: по-перше, наявність заведеної щодо ОСОБА_3 оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, тобто до дати складання Рапорту № 2832; по-друге, отримання відомостей, які містяться в Рапорті № 2832, саме в межах оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023 і підтвердження таких відомостей відповідними матеріалами, які оперативний підрозділ зобов`язаний був невідкладно направити органу досудового розслідування разом з Рапортом № 2832 для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК. Захисник вважає, що внесення слідчим до ЄРДРу 16.08.2023 відомостей про злочин, передбачений ч. 1 ст. 307 КК лише відповідно до Рапорту, однак без підтвердження таких відомостей відповідними матеріалами, є незаконним (протиправним), оскільки не відповідає (протирічить) вимогам ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону № 2135-ХІІ, а відтак у слідчого ОСОБА_9 не було законних підстав вносити відомості до ЄРДРу лише на підставі одного Рапорту № 2832. Таким чином, оскільки слідчим ОСОБА_9 без законних підстав, були внесені відомості до ЄРДРу, то докази зібрані поза межами кримінального провадження у процесі проведення негласних оперативно-розшукових дій до внесення відомостей до ЄРДРу без заведення оперативно-розшукової справи є очевидно недопустимими; всі фактичні дані, здобути в межах кримінального провадження від 16.08.2023 № 0000252 на підставі незаконного втручання у приватне спілкування ОСОБА_3 , підлягають визнанню судом під час судового розгляду очевидно недопустимими доказами.

Захисник у скарзі просить:

1.Під час підготовчого провадження: витребувати у порядку абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України від СКП ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області оперативно-розшукову справу № 12310387 від 12.05.2023, в рамках якої щодо ОСОБА_3 нібито були проведені оперативно-розшукові заходи, в ході яких виявлені протиправні діяння, описані у Рапорті № 2832; приєднати скаргу до матеріалів судового провадження та вже в ході судового розгляду з урахуванням оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, перевірити наведені у скарзі обставини і вирішити таку по суті.

2.Під час судового розгляду врахувати висновки Верховного Суду, щодо практики застосування: ч. 3 ст. 62 Конституції України, у поєднанні з ч. , п.1 ч.2 ст. 87 КПК, викладені у Постановах суду № 87053575, №87672607 та №89621447; ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону № 2135-ХІІ, у поєднанні з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК, викладені у Постанові суду № 91338020; на підставі ч. 1, п. ч. 2 ст. 87 КПК визнати очевидно недопустимими доказами фактичні дані, здобуті стороною обвинувачення при втручанні у приватне спілкування ОСОБА_3 , охоронюване за ч. ст. 8 Конвенції від 04.11.1950, яке було проведено з порушенням порядку, визначеного ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону № 2135-ХІІ, і зафіксовані у: Рапорті № 232 на підставі якого слідчим ОСОБА_9 були внесені 16.08.2023 до ЄРДРу відомості про кримінальне провадження № 0000252 та розпочато досудове розслідування; всіх без винятку матеріалах досудового розслідування, зібраних у незаконно розпочатому кримінальному провадженні № 0000252 з огляду на концепцію «отруєного дерева» (або «ефекту доміно»).

Скарга вих № 05/25-02.20-03 від 20.02.2025 мотивована таким: при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування з`ясовано, що до ЄРДРу відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 с. 307 КК, були нвесені 16.08.2023 за № 0000252 на підставі рапорту від 15.08.2023 оперуповноваженого ОСОБА_10 , зареєстрованого 15.08.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділенням поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області за № 2832. Зі змісту рапотру № 2837 вбачається, що відомості про обставини, зазначені в ньому, були здобуті в ході проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів за матеріалами оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023. Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Водночас, і при завершенні досудового розслідування стороні захисту не було відкрито всіх матеріалів оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, що слугували підставою для складання і подання Рапорту № 2837 на підставі якого до ЄРДРу були внесені 16.08.2023 за № 0000252 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК, відповідно до Витягу від 16.08.2023 з ЄРДРу, зокрема, але не виключно, постанови про заведення оперативно-розшукової справи, документів, які стали підставою для її винесення (при наявності такої), ухвал апеляційного суду про надання дозволу на проведення оперативно-технічних та/або оперативно-розшукових заходів, а також документів, які стали підставою для їх винесення (при наявності таких), хоча такі матеріали самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості абоо меншого ступеня винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 290 КПК, відкриття матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій таких матеріалів, засвідчених в установленому порядку. Водночас, у кримінальному провадженні № 0000028 від 21.06.2023 стороні захисту, в порушення вимог абз. 2 ст. 3 ст. 290 КПК не було відкрито матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування. Оскільки, не відкриття стороною обвинувачення стороні захисту матеріалів оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, зокрема, але не виключно, постанови про заведення оперативно-розшукової справи, документів, які стали підставою для її винесення (при наявності такої), ухвал апеляційного суду про надання дозволу на проведення оперативно-технічних та/або оперативно-розшукових заходів, а також документів, які стали підставою для їх внесення (при наявності таких), та матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, фактично в порушення приписів ч. 2 ст. 290 КПК, у поєднанні з ч. 2 ст. 9 КПК, відбувається приховування доказів, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях, або сприяти пом`якшенню покарання, то сторона захисту звернулася до слідчого ОСОБА_11 з Клопотанням № 05/24-11.20-1 про відкриття таких доказів. Водночас, слідчим було відмовлено у відкритті як матеріалів оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, зокрема, але не виключно, постанови про заведення оперативно-розшукової справи, документів, які стали підставою для її винесення (при наявності такої), ухвал апеляційного суду про надання дозволу на проведення оперативно-технічних та/або оперативно-розшукових заходів, а також документів, які стали підставою для їх винесення (при наявності таких), так і матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, про що оформлено Постанову від 21.11.2024.

Захисник у Скарзі просить:

1.Під час підготовчого провадження в суді: постанову від 21.11.2024 скасувати; витребувати у порядку абз.3 п. 4 ч. 3 ст. 315 КПК від ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області оперативно-розшукову справу № 12310387 від 12.05.2023, в рамках якої щодо ОСОБА_3 нібито були проведені оперативно-розшукові заходи, в ході яких виявлені протиправні діяння, описані у Рапорті № 2832, а також матеріали досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДРу за № 0000028 від 21.06.2023, що об`єднане з іншими кримінальними провадженнями.

2.Під час судового розгляду: врахувати висновки Верховного Суду, щодо практики застосування, ч. 3 ст. 62 Конституції України у поєднанні з ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 87 КПК, викладені у Постановах суду № 87053575, №87672607 та №89621447; ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону № 2135-ХІІ, у поєднанні з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК, викладені у Постанові суду № 91338020; з урахуванням оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, а також матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДРу за № 0000028 від 21.06.2023, що об`єднане з іншими кримінальними провадженнями, витребуваних у ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, перевірити наведені у скарзі обставити і вирішити таку по суті в частині допустимості доказів, на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК визнати очевидно недопустимими доказами фактичні дані, здобути стороною обвинувачення при втручанні у приватне спілкування ОСОБА_3 , охоронюване за ч. 1 ст. 8 Конвенції від 04.11.1950, яке (втручання) було проведено з порушенням порядку, визначеного ч. 2 с. 7, ч. 1 ст. 9 Закону № 2135-ХІІ, і зафіксовані у: рапорту № 2832, на підставі якого слідчим ОСОБА_9 були внесені 16.08.2023 до ЄРДРу відомості про кримінальне провадження №0000252 та розпочато досудове розслідування; всіх без винятку матеріалах досудового розслідування, зібраних у незаконно розпочатому кримінальному провадженні № 0000252, з огляду на концепцію «отруєного дерева» (або «ефекту доміно»).

Крім того, захисник у підготовчому засіданні 07.04.2025 подав письмові Пояснення вих №05/25-04.07.-01 від 07.04.2025 в порядку п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України щодо інформаційно-комунікаційної системи досудового розслідування, доступ до матеріалів якої не надано стороною обвинувачення у порядку абз.2 ч. 3 ст. 290 КПК.

У поданих пояснення захисник вказує, що наказом від 03.08.2017 № 676 МВС України, затверджено Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України». Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення № 676, бази даних поліції, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції, містять відомості, зокрема, стосовно: повідомлень про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, що надійшли технічними каналами зв`язку; інформації, отриманої з фото- і відеотехніки, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»; щодобових переліків та складу нарядів поліції та слідчо-оперативних груп, що заступають на чергування; завдань та орієнтувань, що доводились до нарядів поліції для реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події; звітування нарядів поліції за результатами реагування на повідомлення про кримінальні та адміністративні правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, виявлення додаткових обставин на місці пригоди; пересувань нарядів поліції, які отримані із планшетних комп`ютерів (мобільних терміналів) та засобами GPS. Наказом від 08.02.2019 № 100 МВС України, затверджено Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, який регулює ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням ІКС ІПНП. Датою подання заяви (повідомлення) до органу (підрозділу) поліції вважається дата реєстрації такої заяви (повідомлення) в Ікс ІПНП (журналі ЄО). Отже, відомості за кожним з епізодів злочинів, інкримінованих ОСОБА_3 згідно Обвинувального акту від 25.11.2024, повинні були бути внесені СВ відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області до ІКС ІПНП і там зберігаються до нині.

Окрім цього, захисник зазначив, що наказом від 16.03.2020 № 257 МВС України, затверджено Інструкцію з формування та ведення інформаційної підсистеми «СЛІД» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, до ІП «СЛІД» вноситься інформація про об`єкти, що були вилучені під час проведення слідчих (розшукових) дій, відповідальними особами органів досудового розслідування поліції після проведення її оцінки на предмет наявності комплексу ідентифікаційних ознак керівником підрозділу криміналістичного забезпечення органу досудового розслідування поліції. Отже, відомості, які містяться в ІП «СЛІД» стосуються обставин, які підлягають доказуванню, згідно ч. 1 ст. 91 КПК, за кожним з епізодів злочинів, інкримінованих ОСОБА_3 . Таким чином, сама ІПНП, в тому числі її підсистема ІП «СЛІД», забезпечують створення, збирання, зберігання, пошук, оброблення і передачу матеріалів та інформації (відомостей), у відповідних кримінальних провадженням, зокрема в яких здійснювалось досудове розслідування за кожним з епізодів злочинів, інкримінованих ОСОБА_3 , тому відомості, які містяться в ІПНП, в тому числі її підсистемі ІП «СЛІД», стосуються обставин, які згідно ч. 1 ст. 91 КПК підлягають доказуванню за відповідними епізодами злочинів, відтак для дослідження і оцінки таких відомостей на рівні з іншими доказами їх слід витребувати від ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про витребування витягів з ЄРДРу (в порядку абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК).

Клопотання мотивовано тим, що під час дослідження доказів сторони обвинувачення сторона захисту має намір наголошувати у своїх клопотаннях про визнання доказів недопустимими, зокрема, проведенні процесуальних дій без законних на те підстав та не уповноваженою особою, суперечливості відомостей, що містяться у наданих до суду документах. Перевірку реальності дати складання стороною обвинувачення процесуальних документів про прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення та/або вчинені процесуальні дії за кожним кримінальним провадженням можливо з розширеного витягу з ЄРДРу за такими провадженнями за відомостями, визначеними п. 1 глави 2 розділу ІІ Положення № 298, з урахуванням всіх редагувань та виправлень, які були внесені до ЄРДРу до цих проваджень, а також зважаючи, що згідно ч. 2 ст. 94 КПК жоден доказ не має наперед встановленої сили, сторона захисту вважає за необхідне звернутися до суду з клопотанням про витребування відповідних витягів.

З огляду на це захисник просить витребувати від Офісу Генерального прокурора розширені витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань з відомостями, визначеними п. 1 глави 2 розділу ІІ Положення № 298, з урахуванням всіх редагувань та виправлень, які були внесені до цього реєстру, за кримінальним провадженням № 0000028 від 21.06.2023, у тому числі за кримінальними провадженнями, які стосуються ОСОБА_3 та об`єднані з кримінальним провадженням № 0000028 від 21.06.2023.

Крім того, адвокат ОСОБА_6 у підготовчому засіданні 07.04.2025 заявив усне клопотання про витребування від органу досудового розслідування інформації з інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України, а саме, що була зазначена в поданих скаргах.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні 14.04.2025 подав клопотання про проводження обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор зазначає, що 20.02.2025 ухвалою Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 20 квітня 2025 року включно та заборонено такому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 ,в період з 22:00години вечора до 06:00години ранку.

Прокурор у клопотанні посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється, на думку сторони обвинувачення, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.11.2023 року; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.11.2023 року; Протоколом огляду місця події від 16.11.2023 року; Протоколом про результати проведення контролю за вчинення злочину від 16 листопада 2023 року;Висновком експерта від 16.01.2024 року № СЕ-19/114-23/23056-НЗПРАП;Протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ;Протоколом затримання ОСОБА_3 ;Розсекреченими відповідного до вимог законодавства протоколи складені за результатами проведених негласних слідчих(розшукових) дій;іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування в їх сукупності.

Метою продовження застосовуваного до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які з моменту обрання такого не зменшились та на даний час продовжують існувати.

Під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується; 3) незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла таких висновків: наявні докази вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, загрожує позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно до ч.2 ст.307 КК України; обвинувачений ОСОБА_3 не працює, немає постійного джерела доходів, особа без інвалідності, має посередні соціальні зв`язки, неодружений, такий, що не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб чи осіб похилого віку, має постійне місце проживання, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Також, судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 не можливо завершити до закінчення дії ухвали про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 20.02.2025, оскільки строк дії ухвали визначено до 20.04.2025 (включно).

З урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , прокурор вважає, що застосування щодо нього інших більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зокрема до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки такий уже попереднього порушував обов`язки покладені на такого після внесення визначеного розміру застави.

Обмеження конституційних прав обвинуваченого ОСОБА_3 є виправданим, оскільки він обвинувачується у вчиненні 6 (шести) тяжких кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного прокурор просить продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: не залишати житло, в якому він проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 вперіод з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища підчас оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги», прибувати за першою вимогою до прокурора або суду; не відлучатися із міста Броди Золочівського району Львівської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Оцінка суду щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, заслухавши думку учасників провадження, вирішуючи питання, передбачені ст. 314, 314-1 КПК України, суд виходить із такого.

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пп. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угода про визнання винуватості до суду не надходила, про її укладення суд не повідомляли і сторони кримінального провадження. За таких обставин підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Підстав для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору відповідно до ст. 314 КПК України, суд не встановив. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, до нього надано додатки, передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України.

Кримінальне провадження № 0000028 від 21.06.2023 підсудне Бродівському районному суду Львівської області.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі (ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України).

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч.1,2 ст. 317 КК України. Дії, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317 КК України, є тяжким злочином, відповідно до норм ст. 12 КК України, санкція зазначеної частини статті передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до десяти років з конфіскацією майна. Відтак, відсутні підстави для надання органу з питань пробації доручення про складання досудової доповіді.

За відсутності обставин, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження № 0000028 від 21.06.2023 до судового розгляду, суд відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, та перейти до вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Перелік питань, вирішення яких необхідне для призначення судового розгляду, закріплений у ч. 2 ст. 315 КПК України. За змістом вказаної норми суд, з метою підготовки до судового розгляду, визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

З метою підготовки до судового розгляду, з`ясувавши думки учасників судового засідання, керуючись ч. 2 ст. 316 КПК України, суд вирішив призначити судовий розгляд на15 квітня 2025 року об 10:30.

Клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України судом не встановлено. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК Україникримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків,передбачених частинами другою, третьою цієї статті. Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Відтак, судовий розгляд слід здійснювати суддею одноособово за участю прокурора, обвинуваченого та захисників обвинуваченого.

Питання про здійснення судового виклику свідків до суду для допиту будуть вирішуватися під час судового розгляду в порядку ст. 349 КПК України.

Під час вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового засідання, суд розглядає клопотання учасників судового розгляду, в тому числі про витребування певних документів (п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України).

Стороною захисту подано скарги та заявлено клопотання про витребування документів.

Щодо поданих стороною захисту клопотань про витребування матеріалів прокурор вважає, що такіє безпідставними. Прокурор зазначив, що матеріали оперативно-розшукової справи є таємними, а матеріали, які були підставою внесення відомостей до ЄРДР наявні в матеріалах досудового розслідування.

Прокурор вважав, що витребування матеріалів і документів є передчасним, до питання про витребування слід повернутися у ході судового слідства, під час дослідження доказів.

Щодо поданих скарг прокурор вважає, що такі скарги необхідно перевірити в ході судового провадження, під час дослідження доказів, а тому скарги потрібно долучити до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив клопотання про продовження обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту продовжити.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 вирішити клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу покладалися на розсуд суду.

Щодо поданих захисником скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді. Вказана норма не містить імперативної вимоги стосовно обов`язку суду вирішити відповідні скарги по суті, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням стадії провадження. Чинні норми КПК України не передбачають повноваження суду в підготовчому судовому засіданні скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати вчинити їх певну дію.

Ураховуючи специфіку і мету підготовчого провадження, суд бере до уваги, що подані скарги не стосуються вирішення питання можливості призначення судового розгляду, а доводи, які в них викладені, підлягають оцінці з урахуванням усієї сукупності доказів, у тому числі в контексті допустимості. Зазначене позбавляє суд повно і всебічно дослідити висловлені мотиви і констатувати на даному етапі наявність/відсутність істотного порушення прав обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає за необхідне долучити всі скарги до матеріалів справи та надати їм оцінку з урахуванням усіх досліджених доказів в ході судового розгляду.

Такий підхід узгоджується з правовою позицією, сформованою у практиці Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17 та від 02 червня 2020 року у справі № 369/9625/17.

Щодо поданих клопотань про витребування матеріалів оперативно-розшукової справиінформації з ІКС ІПНП, розширені витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд для забезпечення підготовки справи до судового розгляду вирішує, зокрема, клопотання учасників судового провадження про витребування речей чи документів. При цьому з огляду на положення ст. 22, 93 КПК України витребування речей чи документів судом можливе лише у випадку якщо у сторін при їх отриманні виникли труднощі, а такі речі чи документи відповідають критеріям, визначеним ч. 1 ст. 84 КПК України, а саме встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. За таких обставин, суд, призначаючи справу до судового розгляду, повинен сприяти учасникам судового провадження у витребуванні речей чи документів.

Водночас предметом витребування можуть бути будь-які речі чи документи, за винятком тих, які містять охоронювану законом таємницю. Адже аналіз нормативних приписів Глави 15 КПК України дозволяє дійти висновку, що доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, може бути здійснений не інакше як на підставі ухвали слідчого судді/суду про тимчасовий доступ до речей та документів.

Встановлення спеціального порядку доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, пояснюється тим, що інформація з обмеженим доступом потребує особливої охорони у сфері кримінального судочинства, оскільки ступінь її захищеності є індикатором захищеності приватного життя особи будь-якої держави і виступає показником реального рівня демократизму та правосвідомості її політичного режиму.

Вирішення питання про доступ до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах виключно за наслідками тимчасового доступу, зобов`язує сторону, яка звернулась із клопотанням, не тільки обґрунтувати значення запитуваних речей і документів для кримінального провадження та неможливість їх отримати самостійно, а й аргументувати те, що неможливо іншими способами встановити обставини, які передбачається довести за допомогою речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Тобто фактично на сторону кримінального провадження покладається обов`язок переконати, що втручання в охоронювану законом таємницю є єдиним існуючим способом доведення значимих для кримінального провадження обставин, а відтак є виправданим.

Крім цього процедура тимчасового доступу надає право участі у судовому засіданні особі, у володінні якої перебувають речі чи документи, які містять охоронювану законом таємницю. Таким чином володілець речей чи документів наділяється можливістю висловити свою позицію щодо надання тимчасового доступу до охоронюваної законом таємниці, підтвердити або спростувати наявність у його володінні таких речей чи документів, навести суду свої аргументи та заперечення, які мають бути враховані судом.

За наведених обставин такою судовою процедурою як тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, гарантується дотримання прав, свобод та законних інтересів, в тому числі володільця речей чи документів, та опосередковано суб`єкта, якого таємниця стосується, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому обмеженню.

На переконання саду, стороною захисту не дотримано встановленого КПК України порядку отримання інформації з обмеженим доступом, що міститься в документах.

Відповідно до абз. 3 п. 4 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» інформація про форми, методи і результати оперативно-розшукової діяльності відноситься до державної таємниці.

Не підлягають передачі і розголошенню результати оперативно-розшукової діяльності, які відповідно до законодавства України становлять державну таємницю, а також відомості, що стосуються особистого життя, честі, гідності людини (абз. 13 ст. 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).

Відтак витребування матеріалів оперативно-розшукової справ, про яку просить сторона захисту, становитиме втручання в охоронювану законом таємницю, що своєю чергою тягне за собою отримання такої інформації, не інакше як на підставі ухвали слідчого судді/суду про тимчасовий доступ до речей та документів.

Окрім цього, наразі це кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження, суду не відомо чи дійсно в матеріалах справи відсутні документи, на які посилається захисник. З огляду на викладене, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження судом не досліджуються, у суду відсутня можливість повно та об`єктивно оцінити доцільність витребування таких документів, які фактично мають бути частиною матеріалів кримінального провадження.

За наведених обставини у задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про витребування у ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області оперативно-розшукової справи № 12310387 від 12.05.2023, матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 21.06.2023, інформації з ІКС ІПНП в тому числі її підсистеми «Слід» відомостей за кожним епізодом злочинів, інкримінованих ОСОБА_3 згідно обвинувального акта, належить відмовити.

Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості звернутись з клопотаннями в подальшому відповідно до вимог ст. 350 КПК України, зокрема, в порядку передбаченому главою 15 КПК України.

Щодо клопотання сторони захисту про витребування від Офісу Генерального прокурора розширені витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань з відомостями, визначеними п. 1 глави 2 розділу ІІ Положення № 298, з урахуванням всіх редагувань та виправлень, які були внесені до цього реєстру, за кримінальним провадженням № 0000028 від 21.06.2023, у тому числі за кримінальними провадженнями, які стосуються ОСОБА_3 та об`єднані з кримінальним провадженням № 0000028 від 21.06.2023.

Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків ревізій, актів перевірок, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Суд звертає увагу, що заявляючи клопотання про витребування певних речей і документів на підготовчому судовому засіданні в порядку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, заявник має вказати на те, що він здійснював збирання доказів, використовуючи можливості, які надані процесуальним законом, і що ці дії здійснювались ним з метою подання суду належних і допустимих доказів, однак при отриманні певних документів виникли труднощі, які неможливо подолати без допомоги суду шляхом постановлення відповідної ухвали.

Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: 1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб) (п. 1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Тож однією з можливостей отримати відповідні відомості є звернення сторони захисту з адвокатським запитом. Однак звернення для реалізації права сторони захисту на збирання доказів, передбаченого КПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», стороною захисту не здійснювалось. Наявні законодавчо визначені підстави для отримання доказів стороною захисту самостійно не реалізовані та не доведено про існування певних труднощів при їх отриманні.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні клопотання про витребування з Офісу Генерального прокурора розширені витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань слід відмовити.

Також суд звертає увагу, що сторона захисту не позбавлена можливості реалізувати право на отримання такої інформації в порядку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Щодо клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1 ст. 177 КПКУкраїни).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПКУкраїни).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПКУкраїни, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПКУкраїни).

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПКУкраїни).

Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті (ч. 3 ст. 194 КПКУкраїни).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПКУкраїни; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується (ч. 1 ст. 196 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доводи сторін щодо поданого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 підлягає задоволенню з таких підстав.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1,2 ст. 317 КК України суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

На підставі оцінки сукупності наведених прокурором фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами.

Суд вважає доведеними існування вказані у клопотанні прокурора ризиків щодо поведінки обвинуваченого.

На переконання суду ризик переховування ОСОБА_3 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 317 КК України, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , є тяжкими, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Зокрема санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення та/або продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_3 , суд вважає зазначений ризик обґрунтованим, з огляду на виявлені органом досудового розслідування факти, що можуть вказувати на можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Суд бере до уваги те, що обвинувачений ніде не працює та не має постійного джерела доходів, а тому обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність обґрунтованої підозри; покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується які є тяжкими; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання має посередні зв`язки за місцем проживання, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має, має постійне місце проживання; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, майновий стан підозрюваного -немає постійного джерела доходів; наявність судимостей згідно ст. 89 КК України раніше не судимий; ризик повторення протиправної поведінки; недотримання обвинуваченим умов запобіжного заходу, який не був пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Отже, враховуючи положення процесуального законодавства суд доходить висновку, що обвинуваченому слід продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у видідомашнього арешту на 2 (два) місяці на певний період доби.

Водночас, оцінюючи інші доводи обвинуваченого та його захисника, суд виходив з усталеної практики ЄСПЛ щодо мотивування судового рішення. Так, хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання (рішення у справі VandeHurk проти Нідерландів, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (рішення у справі Boldea проти Румунії, §30).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 297-1, 314-316, ч. 3 ст. 323, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000028 від 21.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 2 ст. 317 КК України на 15 квітня 2025 року об 10 год. 30 хв.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Судовий розгляд проводити за участю прокурора, обвинуваченого, захисників.

Питання щодо виклику свідків буде вирішено в порядку ст. 349 КПК України.

Скарги захисника ОСОБА_6 на дії слідчого щодо внесення відомостей до ЄРДР і початку досудового розслідування та на постанову від 20.11.2024 про відкриття для ознайомлення і копіювання матеріалів оперативно-розшукової справи, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування долучити до матеріалів справита надати оцінку висловленим у них доводам за наслідками судового розгляду.

Відмовити у витребуванні з Відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області оперативно-розшукову справу, матеріали досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування щодо кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000028 від 21.06.2023, що об`єднане з іншими кримінальними провадженнями, інформації з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» в тому числі її підсистеми «Слід» відомостей за кожним епізодом злочинів, інкримінованих ОСОБА_3 згідно обвинувального акта.

Відмовити у витребуванні з Офісу Генерального прокурора розширені витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Продовжити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на 2 (два) місяці.

Заборонити ОСОБА_3 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до визначеного цією ухвалою місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Встановити строк дії ухвали до 12 червня 2025року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до прокурора або суду;

- не відлучатися із міста Броди Золочівського району Львівської області, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 12 червня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу направити органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1