Справа № 953/1858/25
Провадження № 1-кс/953/1668/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, яке отримано судом 28.02.2025, у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 26.02.2025 в ході огляду місця події автодороги сполучення «Кіндрашівка Моначинівка» Куп`янського району, Харківської області, + 1000 м., від с. Моначинівка, майно -металевий візок, який належить ОСОБА_4 , шляхом заборони ремонтування, відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор також просить визначити місцем зберігання арештованого майна камеру схову СУ ГУНП в Харківській області.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Під час досудового розслідування встановлено, 26.02.2025, близько 05:30, на автодорозі сполучення «Кіндрашівка - Моначинівка» Куп`янського району, Харківської області, +1000 м., від с. Моначинівка, невстановлений автомобіль під час керування невстановленого водія, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому в нижній третині правої кінцівки, внаслідок яких померла на місці ДТП.

26.02.2025 в ході огляду місця події виявлено і вилучено металевий візок із слідами деформації, який належав на праві власності загиблій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на якому маються сліди наїзду транспортного засобу. Металевий візок внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження у вигляді його повної деформації.

Відповідно до положення ст. 98 КПК України, вказаний металевий візок має ознаки речового доказу, тобто зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний металевий візок є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З метою збереження вищевказаного речового доказу, відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, виникла необхідність у арешті металевого візка, з подальшим його зберіганням відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Крім того, вказаний металевий візок необхідний для проведення експертиз (трасологічна, хімічна та ін.)

Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно було вилучене під час проведення огляду місця події, а саме автодороги сполучення «Кіндрашівка Моначинівка» Куп`янського району, Харківської області, + 1000 м. від с. Моначинівка, де виявлено труп ОСОБА_4 .

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідність у проведенні його огляду.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч. 5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 26.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.02.2025 в ході огляду місця події автодороги сполучення «Кіндрашівка Моначинівка» Куп`янського району, Харківської області, + 1000 м., від с. Моначинівка, майно - металевий візок, який належить ОСОБА_4 , шляхом заборони ремонтування, відчуження, розпорядження та користування.

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1