Справа № 508/86/25
Провадження №1-кп/508/19/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.25

04 лютого 2025 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

Розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 17.01.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурманівка, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Так, рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 09.01.2025 року щодо ОСОБА_3 , видано обмежувальний припис (справа № 508/21/25) строком на 3 (три) місяці та встановлено такі заборони:

1) заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) поряд з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) заборонити наближатися на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 ;

3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засобу зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу вказаного обмежувального припису Миколаївським районним судом Одеської області повідомлено ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, - ОСОБА_3 на профілактичний облік.

Працівниками ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області 13.01.2025 року ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з вищевказаним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 09.01.2025 року про видачу обмежувального припису та встановленими заходами тимчасового обмеження.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , який був належним чином ознайомлений із указаним обмежувальним приписом, знехтував обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, умисно не виконав обмежувальний припис.

Так, 17.01.2025 року близько 11:30 годині ОСОБА_3 прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов в одну з кімнат будинку, відмовлявся її покидати та вчинив сварку з ОСОБА_4 , чим умисно не виконав обмежувальний припис, що виразилось у порушенні заборони перебувати в місці спільного проживання поряд з ОСОБА_5 ..

Таким чином, ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 , зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, та кваліфікує його дії за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому каятті.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України, у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню судових витрат не було.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом 30 ( тридцяти ) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1