Справа № 135/1170/24
Провадження № 1-кп/135/31/25
У Х В А Л А

іменем України

08.04.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження за №0000063 від 06.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини, які встановлені досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000063 від 06.08.2024.

Під час досудового розслідування встановлено, що 02.08.2024 приблизно о 19 годині 00 хв ОСОБА_3 , проходячи біля будинку № 4 по вул. Процишина у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, на землі виявив прозорий поліетиленовий пакет. Після того як він підняв та розкрив його, у середині знайшов подрібнену суху речовину зеленого кольору рослинного походження.

Згідно з висновком експерта, зазначена речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом, загальною масою 13,55 г у перерахунку на висушену речовину.

Надалі ОСОБА_3 забрав зазначений наркотичний засіб із собою, тобто незаконно, без мети збуту, з метою власного вживання, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, який згодом незаконно зберігав та вживав за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , за допомогою двох фрагментів полімерних пляшок та металевого предмета з отвором.

15.08.2024 приблизно з 18:00 до 20:10 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , що є місцем проживання ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.08.2024, працівниками поліції виявлено та вилучено: у приміщенні кухні, в тумбочці металевий предмет із отворами, на стінках якого містилася речовина темного кольору. Згідно з висновком експерта, ця речовина є наркотичним засобом екстрактом канабісу, масою 0,097 г у перерахунку на висушену речовину; у тій самій тумбочці два паперових згортки та біле пластмасове сито з вмістом сухої подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження, яка, за висновком експерта, є наркотичним засобом канабісом, масою 13,55 г (у перерахунку на висушену речовину); на підлозі за тумбочкою фрагменти двох полімерних пляшок із нашаруванням речовини темного кольору на стінках. Відповідно до експертного висновку, виявлена речовина є екстрактом канабісу, масою 3,42 г у перерахунку на висушену речовину.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

2. Питання, що вирішуються та позиції сторін кримінального провадження.

2.1 Обґрунтування клопотання сторони захисту.

Стороною захисту подано письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

В обґрунтування клопотання сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, щиро кається у скоєному, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, а також на відсутність шкоди чи завданих збитків унаслідок вчиненого.

Щире каяття та визнання вини ОСОБА_3 підтверджуються його послідовною поведінкою протягом усього кримінального провадження. Зокрема, ще на стадії досудового розслідування він надав письмові пояснення 15.08.2024, у яких визнав факт володіння наркотичними засобами, детально виклав обставини їх придбання та зберігання. Під час обшуку того ж дня ОСОБА_3 добровільно повідомив працівникам поліції про наявність у нього наркотичних засобів, не чинив опору й не перешкоджав проведенню слідчої дії. Під час судового розгляду він повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль із приводу своєї поведінки та підтвердив готовність дотримуватися вимог закону надалі. Його ставлення до вчиненого, сформоване на підставі критичної самооцінки, свідчить про дійсне каяття та прагнення виправити ситуацію.

Активне сприяння органу досудового розслідування з боку ОСОБА_3 полягало у добровільному повідомленні про наявність у нього наркотичних засобів до початку обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді. Зокрема, на прохання працівників поліції видати предмети, зазначені в ухвалі, ОСОБА_3 добровільно повідомив про наявність у квартирі наркотичних засобів, чим фактично сприяв встановленню місця вчинення кримінального проступку.

Крім того, згідно з письмовою заявою, адресованою дізнавачу, обвинувачений сприяв встановленню відомостей, що характеризують його особу. У письмових поясненнях, наданих 15.08.2024, він детально виклав обставини придбання, зберігання та вживання наркотичних засобів, зокрема час, місце та період їх зберігання, що було враховано органом досудового розслідування при формуванні обвинувачення.

У сукупності наведене, на думку сторони захисту, є достатніми підставами для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 45 Кримінального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

2.2 Заперечення сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заперечення на клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, в якому просить відмовити у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на його необґрунтованість та невмотивованість.

Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 надав пояснення щодо обставин придбання та зберігання наркотичних засобів лише після проведення обшуку за місцем його проживання 15.08.2024. Після повідомлення про підозру, під час допиту в якості підозрюваного 30.08.2024, ОСОБА_3 відмовився від надання показань, скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

При складанні обвинувального акту стороною обвинувачення було враховано первинну поведінку обвинуваченого, його повідомлення про обставини вчинення кримінального правопорушення та висловлене каяття. Проте станом на момент розгляду справи по суті, сторона обвинувачення зазначає про відсутність зрозумілої та послідовної позиції обвинуваченого. Під час допиту в якості підозрюваного він не надав жодних відомостей, а під час судового розгляду обвинувальний акт ще не оголошено, позицію щодо пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 офіційно не висловив.

Також, на думку сторони обвинувачення, в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставини придбання та зберігання наркотичного засобу були встановлені працівниками поліції самостійно під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області. Всі докази, які підтверджують вину обвинуваченого, були здобуті у межах проведення слідчих (розшукових) дій, без ініціативної участі ОСОБА_3 , що, на думку обвинувачення, не свідчить про його активне сприяння. Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.04.2021 у справі № 520/16394/16-к.

Крім того, прокурор зазначає, що вчинене обвинуваченим не може розцінюватися як дійове каяття з огляду на вид і кількість вилученої наркотичної речовини, яка належить до небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також у зв`язку з непослідовною поведінкою ОСОБА_3 під час досудового розслідування щодо повідомлення обставин вчиненого правопорушення.

2.3 Позиція сторін під час судового розгляду.

2.3.1 Позиція сторони захисту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання, посилаючись на викладені в ньому мотиви, та просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст. 45 КК України, звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, викладеними в обвинувальному акті, у повному обсязі. Щиро покаявся та надав показання, які за змістом узгоджуються з встановленими під час досудового розслідування обставинами. Пояснив, що 02.08.2024 близько 19:00, проходячи біля будинку № 4 по вул. Процишина в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, на землі помітив прозорий поліетиленовий пакет синього кольору. Піднявши та розкривши його, виявив у середині подрібнену суху речовину зеленого кольору рослинного походження. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби (зокрема канабіс шляхом куріння), він зрозумів, що знайдена речовина це наркотичний засіб. З метою подальшого вживання забрав зазначену речовину до місця свого проживання квартири АДРЕСА_2 на тій же вулиці.

Надалі він незаконно зберігав і вживав зазначений наркотичний засіб за допомогою саморобного пристрою, який складався з двох фрагментів полімерних пляшок та металевого предмета з отвором.

15.08.2024 у період з 18:00 до 20:10 у квартирі ОСОБА_3 був проведений обшук, під час якого в кухні (у тумбочці та на підлозі за нею) працівниками поліції було виявлено та вилучено: металевий предмет із отворами, два паперових згортки, біле пластмасове сито з вмістом канабісу, а також фрагменти двох полімерних пляшок. Обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області, яка була оголошена обвинуваченому перед початком обшуку та копію якої він отримав. До процедури проведення обшуку зауважень не має.

Вважає, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки ним уперше вчинено кримінальне правопорушення невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 309 КК України). Із самого початку досудового розслідування (зокрема в поясненнях від 15.08.2024) та під час судового розгляду беззастережно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, дав повні й правдиві показання, які відповідають фактичним обставинам провадження, розкаявся у вчиненому і висловив готовність надалі дотримуватися закону.

За власною ініціативою він повідомив працівникам поліції про наявні у нього наркотичні засоби до початку проведення обшуку, чим фактично допоміг виявити та вилучити предмет правопорушення. У письмових поясненнях обвинувачений надав слідству низку уточнюючих відомостей щодо часу, місця й способу придбання та зберігання наркотичного засобу, що були раніше невідомі органу досудового розслідування й лягли в основу доказової бази. Своїми діями він сприяв встановленню істини у справі, оскільки надав правдиву інформацію щодо обставин правопорушення, визнав фактичний бік злочину та допоміг усунути сумніви в його вчиненні.

Злочином не завдано матеріальних збитків чи шкоди життю та здоров`ю інших осіб. Канабіс, яким він незаконно володів, був призначений виключно для власного вживання без мети збуту, що підтверджується матеріалами справи та його показаннями. Він усвідомлює протиправність своїх дій, засуджує власну поведінку і запевняє, що подібні вчинки надалі не повторяться. Така позиція свідчить про його щире каяття та готовність до правослухняної поведінки.

Щодо своєї відмови від дачі показань у якості підозрюваного та участі в проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_3 пояснив, що фактично не відмовлявся від участі в зазначених діях, а вважав, що раніше надані ним показання, в яких він детально описав усі обставини кримінального правопорушення, є достатніми. Окрім того, слідчий пояснив йому, що проведення відповідних слідчих дій не є обов`язковим.

Зважаючи на наведене вище, вважає, що його поведінка у своїй сукупності свідчить про його дійове каяття, активне сприяння органу досудового розслідування та щире прагнення виправити свою помилку. За таких обставин існують усі правові підстави для застосування до нього положень статті 45 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності.

2.3.1 Позиція прокурора.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним із підстав, викладених у своїх запереченнях. На його переконання, ОСОБА_3 не вчинив активних дій, що свідчили б про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки відмовився від дачі показань у статусі підозрюваного та участі в проведенні слідчого експерименту. При цьому прокурор підтвердив, що обставини щодо часу, місця та способу придбання обвинуваченим наркотичного засобу, викладені в обвинувальному акті, базуються виключно на показах самого обвинуваченого.

3. Оцінка та мотиви суду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині що стосується клопотання сторони захисту, суд дійшов наступних висновків.

Звільнення від кримінальної відповідальності це форма реалізації державної політики кримінального права, що полягає у відмові держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, та у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Отже, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України.

3.1. Кримінально-правова кваліфікація діяння

Встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Зазначене кримінальне правопорушення не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних із корупцією, а також не є порушенням правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у результаті вчинення кримінального правопорушення майнової шкоди не завдано, що відповідно до сталої судової практики не є перешкодою для застосування положень ст. 45 КК України.

Згідно з відомостями, отриманими з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (вих. № 4972/209/01-2024 від 06.08.2024), обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше.

3.2. Щире каяття

Надаючи відповідь на доводи сторони захисту щодо наявності такої обставини, як щире каяття обвинуваченого, суд зазначає наступне.

У загальновизнаній практиці щире каяття особи розглядається як її суб`єктивне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, що проявляється у визнанні вини, щирому жалю з приводу вчиненого, прагненні виправити ситуацію, а також засудженні власної протиправної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. Його позиція з цього приводу залишалася сталою та послідовною. Надані ним показання узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі. Поведінка обвинуваченого, його слова та дії свідчать про щирий жаль щодо можливих наслідків його дій, а також про засудження своєї поведінки та бажання виправитися. Це дає суду підстави визнати каяття обвинуваченого дійсним і відвертим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у обвинувальному акті прокурором вказано на наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щирого каяття. Протягом судового розгляду прокурором не було доведено відсутності цієї обставини або її формального характеру.

Отже, суд доходить висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 ознак щирого каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та її щирому осудженні.

3.3. Активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_3 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що проявилось у повідомленні органу досудового розслідування всіх обставин вчиненого, у тому числі тих, які раніше були слідству невідомі. Зокрема, йдеться про обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, такі як час та місце здобуття наркотичних засобів, які надалі були покладені в основу обвинувачення.

Суд наголошує, що згідно з чинним законодавством, суд має право самостійно встановлювати наявність обставин, які пом`якшують покарання, навіть якщо вони не зазначені в обвинувальному акті. Це одна з гарантій дотримання принципу безпосередності дослідження доказів і справедливого судового розгляду.

У зв`язку з наведеними доводами сторони захисту, суд вважає за необхідне звернути увагу на усталену практику Верховного Суду.

У постанові від 07.04.2021 у справі № 263/15605/17 Верховний Суд вказав, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим, у постанові від 16.12.2021 (справа № 346/4094/20) Верховний Суд зауважив, що активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Це може бути повідомлення про всі відомі епізоди, обставини злочинного діяння, свідків, потерпілих, викриття інших співучасників кримінального правопорушення. Мінімальні вимоги, яким має відповідати позитивна посткримінальна поведінка у виді активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, полягають у добровільній дачі правдивих і повних свідчень про всі відомі особі обставини злочинного діяння. Активність сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що дії особи повинні мати високу інтенсивність, ефективність та значну процесуальну цінність. Визначення ступеня активності залежить від обставин конкретного кримінального провадження.

Отже, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду та оцінює дії обвинуваченого ОСОБА_3 у контексті наведених критеріїв, зокрема добровільності, повноти, ініціативності та процесуальної значущості наданих ним відомостей.

3.3.1. Аналіз поведінки обвинуваченого

Оцінюючи доводи сторони захисту, суд бере до уваги, що наркотичні засоби виявили у ОСОБА_3 під час обшуку за місцем його проживання. Як убачається з протоколу обшуку від 15.08.2024 та його відеозапису, ще до фактичного виявлення цих речовин працівники поліції запитали обвинуваченого про наявність наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів. У відповідь ОСОБА_3 добровільно повідомив, що у квартирі є наркотичні засоби. Отже, він не лише не перешкоджав діям органу досудового розслідування, але й ініціативно полегшив їм пошук та вилучення вказаних речовин.

Після виявлення наркотичних засобів ОСОБА_3 надав чіткі, послідовні пояснення щодо часу, місця та способу їх придбання, а також періоду та умов зберігання. Зазначені відомості на момент їх надання не були відомі органу досудового розслідування та мали вирішальне значення для формулювання обвинувачення.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 (від 06.08.2024) вбачається, що на початковому етапі досудового розслідування до ЄРДР були внесені відомості лише про факти незаконного зберігання наркотичних засобів, без деталізації часу та місця їх придбання. Аналогічні висновки випливають із рапортів працівників поліції від 06.08.2024 (зокрема, рапортів лейтенанта поліції ОСОБА_6 ), що долучені до матеріалів справи: у них також містяться лише відомості про можливе зберігання наркотичних речовин обвинуваченим, без інформації про те, коли та як вони були придбані. Ці документи підтверджують, що орган досудового розслідування не володів конкретними даними про походження наркотичних засобів до того, як відповідні свідчення надав ОСОБА_3 .

Отже, обвинувачений фактично заповнив прогалину у відомостях, необхідних для встановлення часу, способу й обставин придбання наркотичних речовин, і тим самим суттєво розширив доказову базу слідства.

Крім того, прокурор під час судового розгляду підтвердив, що обставини придбання ОСОБА_3 наркотичного засобу, викладені в обвинувальному акті, були здобуті виключно на підставі його власних показань.

ОСОБА_3 також визнав свою вину під час судового розгляду, знову підтвердивши всі факти й обставини, викладені раніше. Його свідчення були узгодженими з наявними доказами, не містили суперечностей та свідчили про повну обізнаність обвинуваченого з обставинами вчиненого проступку.

Крім факту активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд бере до уваги досліджені в судовому засіданні характеристики та довідки:

Згідно з довідкою № 61 від 22.08.2024 (Довідка з місця роботи), виданою відокремленим підрозділом «Ладижинська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК Західенерго», ОСОБА_3 із 2000 року працює машиністом енергоблока котлотурбінного відділення. За документом, він є сумлінним, дисциплінованим та досвідченим працівником. Це підтверджується також характеристикою від 2024 року (Характеристика з ДТЕК Ладижинська ТЕС), де зазначено, що обвинувачений має вищу освіту, неодноразово заохочувався керівництвом та проявляє високу професійну компетентність.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Ладижинської міської ради (Довідка-характеристика за місцем проживання), компрометуючих відомостей щодо ОСОБА_3 не виявлено, а претензій з боку місцевої громади немає.

Зі змісту довідок психіатра та нарколога від 06.08.2024 (Довідка психіатра та Довідка нарколога) убачається, що ОСОБА_3 упродовж останніх п`яти років не перебував на обліку і не звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога з приводу психічних чи наркологічних захворювань.

Такі характеристики та медичні довідки додатково свідчать про позитивні риси особи обвинуваченого, його стабільний соціальний статус, відсутність хронічних психологічних та наркологічних проблем, що може мати значення для оцінки щирості каяття та реальної можливості виправлення.

Отже, під час вирішення питання про наявність такої пом`якшуючої вину обставини як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд звертає увагу, на:

1. Добровільне повідомлення перед обшуком. ОСОБА_3 самостійно і без примусу працівників поліції визнав наявність наркотичних засобів у помешканні, що прискорило процес їх вилучення і спростило слідчі дії.

2. Надання нових, раніше невідомих слідству обставин. Завдяки поясненням обвинуваченого було з`ясовано, де і коли він придбав наркотичні засоби. В іншому разі встановити ці обставини без додаткових оперативно-розшукових заходів було б ускладнено або потребувало б більше часу.

3. Значущість свідчень для доказування. Фактичні дані про походження наркотичних речовин є однією з визначальних складових для кваліфікації за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки підтверджують саме протиправне придбання і подальше зберігання цих речовин. За відсутності детальних показань обвинуваченого суттєві обставини довелося б встановлювати шляхом додаткових слідчих чи оперативних заходів.

4. Необмеженість співпраці лише формальним визнанням вини. Обвинувачений не обмежився простим зізнанням у незаконному зберіганні наркотичних засобів: він ініціював розкриття самої схеми придбання, надавши відомості щодо часу, місця й способу придбання, тобто вийшов за межі елементарного «визнання вини».

5. Позитивні характеристики особи - стабільне працевлаштування, відсутність негативних даних з боку психіатра та нарколога, відсутність компрометуючої інформації з місця проживання.

Викладені обставини в сукупності свідчать, що ОСОБА_3 упродовж усього кримінального провадження і на стадії досудового розслідування, і в судовому процесі послідовно визнавав свою вину, надавав вичерпні та правдиві показання і тим самим допоміг органу досудового розслідування встановити відомості, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 обставини, що свідчить про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, виражене у наданні раніше невідомих слідству обставин, а також у добровільному повідомленні ним про всі відомі епізоди та обставини вчиненого кримінального проступку. Така поведінка цілком відповідає вимогам позитивної посткримінальної поведінки у виді активного сприяння розкриттю злочину та підтверджується загальною оцінкою особи обвинуваченого, про що свідчать подані характеристики й медичні довідки.

Цей висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.12.2021 у справі № 346/4094/20.

3.4 Відповідь на доводи сторони обвинувачення

Водночас суд вважає за необхідне дати оцінку доводам сторони обвинувачення щодо відсутності активного сприяння обвинуваченого, мотивованим тим, що ОСОБА_3 відмовився від надання показань у статусі підозрюваного та участі у проведенні слідчого експерименту.

Із протоколу допиту підозрюваного від 30.08.2024 убачається, що ОСОБА_3 , керуючись положеннями ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання. У заяві від 11.09.2024 він повідомив про відмову від проведення додаткового допиту та слідчого експерименту.

Разом з тим прокурор під час судового розгляду визнав, що при складанні обвинувального акта враховано саме первинну поведінку обвинуваченого, його повідомлення про обставини вчиненого кримінального правопорушення та щире каяття. Також прокурором підтверджено, що обставини придбання наркотичних засобів були встановлені виключно за показами ОСОБА_3 . Отже, згадана пізніша відмова від додаткових слідчих дій не вплинула на можливість органу досудового розслідування відтворити всі необхідні фактичні обставини вчиненого. Тобто, попереднє сприяння розкриттю злочину було настільки повним, що додаткові слідчі дії не мали вирішального значення, а відмова обвинуваченого не знівелювала корисність його початкової поведінки.

Суд підкреслює, що згідно з ч. 1 ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання чи пояснення щодо себе. У даному випадку ці обставини не нівелюють суттєву допомогу, яку обвинувачений уже надав органу досудового розслідування, оскільки він фактично ініціював виявлення наркотичних засобів і пояснив їх походження, чим визначально посприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 упродовж усього кримінального провадження як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду надавав чіткі, послідовні та узгоджені з іншими доказами показання про обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення. Зокрема, він повідомив органу досудового розслідування відомості, які раніше були невідомими, і які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Саме ці відомості час, місце та обставини здобуття наркотичного засобу були покладені в основу висунутого обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що ці доводи прокурора не впливають на висновок суду про наявність у діях ОСОБА_3 позитивної посткримінальної поведінки у формі активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор зазначає, що вчинене обвинуваченим не може розцінюватися як дійове каяття з огляду на вид і кількість вилученої наркотичної речовини, яка належить до небезпечних наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а також у зв`язку з непослідовною поведінкою ОСОБА_3 під час досудового розслідування щодо повідомлення обставин вчиненого правопорушення.

Суд не погоджується з цим доводом прокурора, оскільки обсяг та тип вилученої наркотичної речовини не впливають безпосередньо на наявність чи відсутність дійового каяття. Згідно зі ст. 45 КК України, головними критеріями дійового каяття є щире визнання вини, активне сприяння органам слідства у розкритті кримінального правопорушення та повне відшкодування чи усунення шкоди за наявності такої. Вид або кількість наркотичної речовини не є обставиною, яка автоматично унеможливлює дійове каяття за законом.

Послідовність чи непослідовність поведінки ОСОБА_3 оцінюється передусім через його конкретні дії і свідчення протягом усього кримінального провадження. У матеріалах справи встановлено, що обвинувачений добровільно повідомив працівників поліції про наявні у нього наркотичні засоби, надав нові відомості, раніше невідомі органу досудового розслідування, визнав свою вину під час судового розгляду та не заперечував встановлені фактичні обставини. Така поведінка свідчить про реальну зацікавленість обвинуваченого у виправленні ситуації, а не про формальне визнання провини.

Норми права (зокрема, ст. 45 КК України) не містять положень, згідно з якими певний вид або кількість наркотичної речовини нівелювали б дійове каяття. Наявні у справі докази доводять щирість каяття ОСОБА_3 , його свідома участь у розкритті злочину та прагнення усунути наслідки власного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що ні кількість та вид вилучених наркотичних засобів, ні окремі епізоди поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування не спростовують наявності дійового каяття. Натомість визнання ним вини, надання правдивих і повних показань, добровільне розкриття невідомих обставин та активне сприяння органу досудового розслідування свідчать про відповідність дій ОСОБА_3 критеріям ст. 45 КК України.

Щодо посилань сторони обвинувачення на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.04.2021 у справі № 520/16394/16-к, суд зазначає, що вказаний висновок касаційної інстанції був зроблений за обставин, які не є релевантними обставинам цього кримінального провадження.

Зокрема, у тій справі особа обвинувачувалась у придбанні вогнепальної зброї у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, а в подальшому у її зберіганні. Фактично засуджений не надав органу досудового розслідування жодних нових чи додаткових відомостей, окрім тих, що були отримані під час слідчих дій.

На відміну від цього, у даному кримінальному провадженні саме обвинувачений ОСОБА_3 повідомив органу досудового розслідування нові, раніше невідомі обставини, що становили предмет доказування у справі, зокрема час та місце придбання наркотичного засобу. Вказані обставини стали підставою для формулювання обвинувачення та були включені до обвинувального акта виключно на підставі показань самого обвинуваченого.

4. Висновки суду.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, за який законом не заборонено звільнення від відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. У межах провадження не виявлено шкоди чи збитків, а поведінка обвинуваченого після вчинення правопорушення свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Кримінальне провадження № 0000063 від 06.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, належить закрити згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

5. Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

5.1 Щодо процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або в ухвалі. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають у зв`язку із здійсненням кримінального провадження та є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду, а також інших учасників кримінального провадження.

Як зазначено вище, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченого, що відповідно до практики є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/16391-НЗПРАП від 21.08.2024 складають 5300 грн 96 коп., судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/163902-НЗПРАП від 28.08.2024 складають 4543 грн 68 коп., а всього на загальну суму 9844 грн 64 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23.

5.2 Заходи забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким завершується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна.

Оскільки судом відповідно до положень ст. 100 КПК України прийнято рішення щодо подальшої долі речових доказів, арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.08.2024, підлягає скасуванню.

5.3 Речові докази.

На підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК речові докази наркотичні засоби, слід знищити, як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом.

Керуючись ст. 45 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із дійовим каяттям задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000063 від 06.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/16391-НЗПРАП від 21.08.2024, які становлять 5300 грн 96 коп.; судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/163902-НЗПРАП від 28.08.2024, які становлять 4543 грн 68 коп., а всього на загальну суму 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн 64 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на тимчасово вилучене майно (наркотичний засіб, обіг якого обмежено екстракт канабісу, загальною масою 3,517 г; наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабісу, загальною масою 13,55 г), накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.08.2024 скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили: наркотичний засіб, обіг якого обмежено екстракт канабісу, загальною масою 3,517 г (у перерахунку на висушену речовину), поміщений до спеціального пакету Експертна служба МВС України № 5498590 та наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 13,55 г (у перерахунку на висушену речовину), поміщений до сейф пакету № 200258430, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя