В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002348 від 02.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської обл., громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому, на підставі відповідних Указів Президента України неодноразово продовжувався та станом на 02.07.2024 є діючим.

ОСОБА_3 02.07.2024 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Соборності, 7-А, познайомився з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в ході знайомства запропонував випити алкогольні напої. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , придбавши алкогольні напої та інші продукти направилися до озера "Тельбін", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 16-А.

Під час розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_3 , помітив у рюкзаку чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , належний останньому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S20», IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 . У подальшому, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне, викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , скориставшись моментом, що ОСОБА_5 , відійшов від місця їх перебування та втратив з поля зору належні йому речі, витягнув з рюкзака чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S20», IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 вартістю 17000, 00 грн.

Із метою доведення свого злочинного умислу до кінця, що направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , утримуючи вище перелічене майно при собі, не помітно для ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 17000, 00 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 02.07.2024 року, приблизно о 12 год. 00 хв., він перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Соборності, 7-А, де познайомився з потерпілим. Після чого вони направилися до озера "Тельбін", що за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 16-А, де разом розпивали алкогольні напої. У подальшому помітив у рюкзаку потерпілого мобільний телефон, через деякий час скориставшись моментом, коли потерпілий відволікся, таємно викрав його мобільний телефон та зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується із позитивної сторони.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є стан алкогольного сп?яніння.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 320 гривень 00 копійок, за проведення експертизи №3329/24 від 04.07.2024 року, на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_6