Справа № 932/570/25
Провадження № 1-кс/932/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002117 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002117 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0002117 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в частині позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном, а саме:

- транспортний засіб марки Volkswagen із закрпіленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , з ушкодженнями аварійного характеру, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору з розбитим екраном та ще одним чохлом;

- жіночий лівий сапог чорного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- жіночий правий сапог чорного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- 26 фрагметів скла передньої лівої фари основного світла, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- фрагмент переднього бамперу, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- фрагмент решітки нижньої частини переднього бамперу, володільцем якого є ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002117 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

14.01.2025, приблизно о 16 год. 45 хв., оперуповноважений ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пересуваючись за кермом автомобіля Volkswagen із закрпіленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , на 21км + 400м автодороги Слов`янськ - Донецьк - Маріуполь, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці.

14.01.2025 проведено огляд місця події на 21км + 400м автодороги Слов`янськ - Донецьк - Маріуполь в ході якого виявлено та вилучено:

- транспортний засіб марки Volkswagen із закрпіленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , з ушкодженнями аварійного характеру, зосереджені в передній лівій частині транспортного засобу, а також ушкодженням на лобовомі склі з лівого боку, яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами огляду вказаний транспортний засіб вилучено та направлено на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспорту ГУ НП в Донецькій області, за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна, 77-Р;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору з розбитим екраном та ще одним чохлом;

- жіночий лівий сапог чорного кольору;

- жіночий правий сапог чорного кольору;

- 26 фрагметів скла передньої лівої фари основного світла;

- фрагмент переднього бамперу;

- фрагмент решітки нижньої частини переднього бамперу.

З показань свідків та огляду місця події встановлено достатньо доказів стверджувати, що за кермом вказаного автомобілю знаходився ОСОБА_4 . Автомобіль Volkswagen із закріпленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 та номері кузова НОМЕР_2 має іноземну реєстрацію, що у своїх сукупності свідчить про те, що на території України ОСОБА_4 , є єдиним за законним володільцем даного транспортного засобу. Вилучені фрагменти транспортного засобу та осипи скла є похідними частинами від автомобілю Volkswagen із закріпленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 , що свідчить про їх належність ОСОБА_4 .

З урахуванням того, що мобільний телефон містить механічні пошкодження, а вилучене взуття є жіночим та за ознаками, встановленими під час огляду місця події, то є достатні підстави стверджувати, що воно належить ОСОБА_5 .

У слідства є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, містить на собі відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та підтверджує обставини кримінального правопорушення, є необхідним для проведення судових експертиз, у зв`язку із чим постановою від 14.01.2025 були визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З метою проведення експертизи, збереження вилучених об`єктів та забезпечення завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти на них арешт, оскільки в разі повернення його є достатньо підстав вважати, що вони можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсовані, знищені, перетворені чи відчужені, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказів.

Потреби досудового розслідування у проведенні слідчих дій, експертних досліджень, інших процесуальних дій з метою дослідження об`єктів, що містять відомості про обставини, що мають або можуть мати значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, обґрунтовують втручання слідчого у право володіння, користування та розпорядження підозрюваним вказаними вище речами з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. З огляду на викладене, прокурор звернувся до суду з цим клопотанням.

У судове засідання прокурор не з`явився. Надав заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності.

Відповідно до ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника або/та представника власника майна та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0002117 від 14.01.2025 року

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказаний автомобіль, може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002117 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке являється речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0002117 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме на:

- транспортний засіб марки Volkswagen із закрпіленим на автомобілі номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 та номером кузова НОМЕР_2 , з ушкодженнями аварійного характеру, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон чорного кольору в чохлі чорного кольору з розбитим екраном та ще одним чохлом;

- жіночий лівий сапог чорного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- жіночий правий сапог чорного кольору, який належить ОСОБА_5 ;

- 26 фрагметів скла передньої лівої фари основного світла, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- фрагмент переднього бамперу, володільцем якого є ОСОБА_4 ;

- фрагмент решітки нижньої частини переднього бамперу, володільцем якого є ОСОБА_4 шляхом відчуження, розпоряджання та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6