Справа №592/32/25
Провадження №1-кп/592/310/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0002597 від 28.08.2024 року за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк запобіжного заходу закінчується 14.02.2025 р., а підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання призначеного судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення в яких обвинувачується, оскільки немає постійного джерела доходів, є раніше судимою особою за вчинення умисних злочинів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту заперечували частково, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час.

Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2024 р. застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з дня винесення ухвали до 14.02.2025 р., заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частинами 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд констатує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

На даному етапі судового розгляду зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд приходить до висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання.

Разом з тим, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про можливість запобігти цим ризикам виключно шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.

Так, вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, міцність соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_4 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання в період часу з 23:00 до 06:00, з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 193, 194, 205, 369-372, 395 КПК України КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0002597 від 28.08.2024 року за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому у нічний час з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з встановленням окремих обмежень:

прибувати до суду за першою вимогою;

утримуватися від спілкування з свідками по даному кримінальному провадженні;

не відлучатися з м. Суми без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд з України.

Строк тримання особи під домашнім арештом не повинен перевищувати 60-ти днів, а саме з 12.02.2025 р. до 10.04.2025 р.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1