Єдиний унікальний номер 722/2536/24
Номер провадження 1-в/722/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК №67 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке обґрунтовував тим, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до режиму відбування покарання довів своє виправлення, а тому відповідно до ст.81 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали та з наведених у ньому підстав просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому застосування до нього ст.81 КК України вважає передчасним.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Олександрівка, Каланчацького району, Херсонської області, в силу ст.89 КК України не судимий.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2022 року, яким його засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк: з 17.07.2021 року по 09.09.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з 10.02.2022 року.

Згідно розпорядження від 15.03.2022 року, вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2022 року набрав законної сили 15.03.2022 року.

Кінцевим строком відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі є 17.07.2026 року.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121КК України, який у відповідності до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином проти здоров`я особи, становить підвищену суспільну небезпеку та характеризуються умисною виною.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Вирішуючи питання щодо наявності, передбачених ст.81 КК України, підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Так, згідно роз`яснень, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи тощо.

Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Як вбачається із особової справи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 17.07.2021 року. У період відбування покарання в СІЗО м.Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався, мав одне заохочення.

23.06.2022 року прибув до ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».

Під час відбування покарання засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення форми одягу, зокрема: 30.05.2023 року у вигляді догани в ДУ «Сокирянська установа виконання покарання (№67)» (а.о.с.39). Вказане стягнення погашене у встановленому законом порядку.

При цьому, за весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 заохочувався у трьох випадках, зокрема 25.04.2022 року у вигляді подяки в СІЗО м.Чернівці та у 2024 році у двох випадках в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки по підсумках роботи за І та ІІ квартали 2024 року у порядку ст.ст.130, 131 КВК України.

Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).

Як встановлено із матеріалів особової справи, із дослідженої характеристики, затвердженої 30.03.2023 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», вбачається, що засуджений ОСОБА_5 після розподілу з дільниці карантину, діагностики і розподілу до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався, за період відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався, роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та лише під контролем, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує. Не завжди робить для себе відповідних висновків, бажання приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не виявляє (а.о.с.78) та згідно витягу з протоколу №06/2023 від 30.03.2023 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засудженому відмовлено в переводі до дільниці соціальної реабілітації як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (а.о.с.83).

Станом на січень 2024 року із дослідженої характеристики, затвердженої 30.01.2024 року засуджений з часу прибуття до установи до оплачуваних робіт не залучається. За час перебування в установі за порушення порядку та умов відбування покарань до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Роботи із благоустрою установи виконання покарань виконує, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує охоче, бере активну участь у них, має певні позитивні плани на майбутнє, проте ніяких дій для їх реалізації не приймає (а.о.с.108-109) та згідно витягу з протоколу №02/2024 від 30.01.2024 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засудженому відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення (а.о.с.116).

Станом на листопад 2024 року із дослідженої характеристики, затвердженої 28.11.2024 року засуджений після розподілу з дільниці карантину, діагностики і розподілу і по грудень місяць 2023 року до оплачуваних робіт не залучався, проте охоче виконував роботи із благоустрою установи виконання покарань, розуміє необхідність виконання таких робіт. З січня місяця 2024 року і по теперішній час працює у господарській обслузі установи робітником їдальні, до роботи відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу під час виконання поставлених йому завдань, за час перебування в установі за порушення порядку та умов відбування покарань до дисциплінарної відповідальності не притягувався, двічі заохочувався, заходи виховного характеру відвідує охоче, бере активну участь у них, має певні позитивні плани на майбутнє, приймає активні дії для їх реалізації, приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», регулярно відвідує відповідні курси та лекції, проявляє до них зацікавленість (а.о.с.131-132) та згідно витягу з протоколу №34/2024 від 28.11.2024 року засідання комісії ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений відповідно до висновку вказаної комісії довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.о.с.139).

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Із досліджених матеріалів особової справи, які характеризують особу засудженого, суд вбачає процес певних позитивних змін, однак враховує те, що вказані зміни розпочали відбуватися в особистості ОСОБА_5 лише з січня місяця 2024 року під час відбування ним покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», хоча витягом з протоколу №2 /2024 від 30.01.2024 року комісія визнала ОСОБА_5 , як особу, яка не довела, що стала на шлях виправлення.

Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини в їх сукупності та особу засудженого, зокрема те, що останній на протязі більшої частини строку відбування покарання до дисциплінарної відповідальності за порушення норм, які визначають порядок і умови відбування покарання не притягувався, негативно характеризувався, а також тривалий час не виявляв бажання і не залучався до виконання суспільно-корисної праці та уникав робіт з благоустрою установи, суд вважає, що як поведінка ОСОБА_5 , так і його відношення до праці протягом саме всього часу відбування покарання не були достатньо сумлінними, а тому останній, на думку суду, на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, як «довів своє виправлення».

При цьому, процес часткових позитивних змін, який вбачається на даний час в особистості засудженого, на думку суду, не відповідає ступеню його виправлення, визначеного комісією установи у листопаді місяці 2024 року, а відповідно не дає достатніх підстав дійти висновку про доведеність його остаточного виправлення.

З наведених підстав суд не погоджується із висновком комісії установи від 28.11.2024 року щодо доведення виправлення засудженого та, враховуючи те, що вказаний висновок не має для суду преюдиційного значення, відхиляє його як передчасний.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі щодо засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: