Справа № 464/1754/25
пр.№ 1-кс/464/344/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 17.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Старший слідчий ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження звернувся до слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова із клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ» модель «210740», р.н. НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який на праві власності належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 16.03.2025 близько 12:55 год. по вул. Зелена, 277 у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення т/з) за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz Е220», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля марки «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП водія «ВАЗ» ОСОБА_5 та його пасажирку ОСОБА_7 доставлено в лікарську установу.

Стверджував, що 17.03.2025 автомобіль «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання визначено майданчик тимчасового утримання що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7. Оскільки на означеному автомобілі «ВАЗ 210740» є наявні сліди злочину, а сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних і транспортно-трасологічних експертиз, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу шляхом накладання арешту на даний автомобіль.

На розгляд клопотання про арешт майна слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що за вказаними обставинами дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів марки «Mercedes-Benz Е220», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 та марки «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , яка відбулась 16.03.2025 на вул. Зелена, 277 у м. Львові, та подальшої госпіталізації травмованих осіб, органом досудового розслідування зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000208 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 17.03.2025 означений автомобіль «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а місцем зберігання визначено майданчик тимчасового утримання що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Окрім цього, постановами старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 17.03.2025 та від 18.03.2025 призначено дві інженерно-транспортні експертизи, а саме із дослідження технічного стану автомобіля «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , та щодо проведення транспортно-трасологічного дослідження місця зіткнення ДТП.

Також встановлено, що вказаний автомобіль марки «ВАЗ 210740», р.н. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2008.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Виходячи з приписів ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч. 1 ст. 173 КПК України, відсутні.

Враховуючи мотиви поданого клопотання, матеріали кримінального провадження, правову підставу для арешту майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою забезпечення подальшого збереження означеного речового доказу та здійснення з таким слідчих дій та проведення визначених слідчим експертиз, клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

У даному випадку обмеження права власності є співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ» модель «210740», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання) шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (ремонт, експлуатація), який на праві власності належить ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

У порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8