Справа№ 938/1014/24
Судове провадження № 1-кп/938/23/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 29.07.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхній Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.07.2024 близько 06год 50 хв., в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав з надмогильної плити, встановленої на могилі загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , що знаходиться на території сільського кладовища, розташованого за адресою: с.Верхній Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області, поставлену його вдовою, ОСОБА_5 , вазу, виготовлену з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс», ринкова вартість якої станом на 25.07.2024 відповідно до висновку експерта від 07.08.2024 становила 4500 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_3 із викраденою вазою виготовленою з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс» покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4500 грн. 00 коп. (чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин.

Суду показав, що приблизно в кінці липня 2024 року, точної дати не пам`ятає, на кладовищі в с.Верхній Ясенів з могили ОСОБА_6 , він взяв вазу виготовлену із гільзи на 2-3 дні, оскільки мав намір перемалювати гравіювання, що було на ній та повернути її на місце. При цьому зазначив, що жодного дозволу у дружини загиблого ОСОБА_6 , щоб взяти цю вазу, він не питав, та про те, що взяв її, нікого не повідомляв. Вказав, що розуміє те, що такими діями вчинив крадіжку цієї вази та усвідомлював, що ним була вчинена крадіжка майна.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України повністю доведена дослідженими і перевіреними судом доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_5 наданими в судовому засіданні, в яких вона суду показала, що 12.07.2024 була річниця з дня загибелі її чоловіка ОСОБА_6 і побратими з підрозділу «Едельвейс», в якому він ніс службу, принесли вазу з надписом «Едельвейс». Ваза була виготовлена з гільзи та містила різні надписи. Вказану вазу вона залишила на кладовищі в с.Верхній Ясенів, а саме, на могилі чоловіка. Зазначила, що вона постійно відвідувала могилу і ваза була на місці. Однак, коли 28.07.2024, вона в черговий раз прийшла на могилу, то виявила, що вази немає на місці. Вона спитала у священника, чи він не бачив вази та попросила його подивитися по камерах відеоспостереження, яка встановлена біля церкви, чи не видно там, хто взяв вазу. Після цього, вона поїхала до старости села щоб розібратися в цьому питанні, де після перегляду записів вони виявили, що вазу забрав ОСОБА_3 . Після цього вони зателефонували до поліції та повідомили про дані обставини. Поліція разом із старостою забрали вазу у ОСОБА_3 і на даний час вона знаходиться на могилі чоловіка. Звернула увагу на те, що ОСОБА_3 не питав в неї дозволу щоб взяти вазу.

Зазначила, що жодних претензій ні майнового ні морального характеру, до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду показав, про те, що він є старостою Верхньоясенівського старостинського округу. Йому стало відомо про те, що з могили героя ОСОБА_6 пропала гільза, яка слугувала вазою для квітів, про це йому розказав сусід, який чув про дану подію в церкві, коли був на службі. Це було приблизно в червні липні 2024 року. Після цього, він зателефонував до ще одного свого сусіда, який мав доступ до церковних камер відеоспостереження на кладовищі, які встановила громада. Пізніше, через кілька годин, сусід скинув йому запис з камер, на якому він впізнав ОСОБА_3 . На відео було зафіксовано, як ОСОБА_3 виходить із-за могили ОСОБА_8 , потім розглядаючись проходить вниз кладовищем як на вихід, а потім повертається, знову розглядається по сторонах, бере гільзу і йде з кладовища. Після побаченого, він одразу зателефонував до дільничного поліцейського, повідомив про все та сказав, що йому відомо, де проживає дана особа. Після цього, дільничний запропонував піти з ним до ОСОБА_3 . Вони пішли до ОСОБА_3 додому та знайшли його там. Поліція спитала в ОСОБА_3 чи він знає, чому до нього прийшли, він відповів, що ні. Після цього вони сказали, що прийшли щоб він повернув те, що взяв із кладовища, і після цих слів, ОСОБА_3 сказав, що зрозумів про що йде мова. Після цього, ОСОБА_9 виніс із господарського приміщення гільзу замотану в кульок. Гільза мала напис, а саме логотип 10 штурмової бригади та ще якийсь напис;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.07.2024, з якої вбачається, що ст. о/у СКП Верховинського РВП майором поліції ОСОБА_10 прийнято усну заяву від ОСОБА_5 , про вчинення крадіжки, а саме про те, що в період з 07.2024 по 27.07.2024 року із могили ОСОБА_11 , на центральному кладовищі в с.Верхній Ясенів невідома особа вкрала гільзу від артилерійського снаряду вартістю близько 2000 грн.;

- протоколом огляду місця події від 29.07.2024 та фототаблицями до нього, складеного старшим слідчим СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за участю спеціаліста-криміналіста Верховинського РВП ОСОБА_15 , власника (користувача) приміщення чи іншого володіння ОСОБА_3 , з якого вбачається, що в ході проведеного огляду відкритої місцевості в присілку Вівсик, с.Верхній Ясенів, Верховинської ТГ, Верховинського району, Івано-Франківської області, а саме, пішохідної стежки неподалік житлового будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено вазу, виготовлену з гільзи від артилерійського снаряду, на якій мається надпис, зокрема «Едельвейс».

Зі слів присутнього під час огляду ОСОБА_3 , вказану вазу він взяв 25.07.2024 близько 07.00 год з могили ОСОБА_6 в с.Верхній Ясенів, присілок Горби, Верховинського району, Івано-Франківської області, після чого приніс до свого домогосподарства. Після цього, він самостійно виніс вазу та поклав на пішохідну стежку показавши її працівникам поліції. Як зазначив ОСОБА_3 про намір забрати вазу з могили ОСОБА_6 він нікому не повідомляв, та пояснив, що мав намір повернути вказану вазу на місце, після того як подивиться, яким способом зроблено надписи на вазі.

За результатом огляду вилучено: вазу виготовлену з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс», яку поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано біркою А668938;

- протоколом огляду місця події від 29.07.2024 та фототаблицями до нього, складеного старшим слідчим СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за участю потерпілої ОСОБА_5 , з якого вбачається, що в ході проведеного огляду встановлено місце огляду, а саме територію кладовища, що розташоване в с.Верхній Ясенів, Верховинської ТГ, Верховинського району, Івано-Франківської області. Вказана територія огороджена металевим плотом у вигляді сітки, вхід до кладовища здійснюється через металеву браму, яка на момент огляду відчинена та до кладовища є вільний доступ. Вхід знаходиться на відстані близько 150 м. від центральної автодороги с.Верхній Ясенів. При проведенні огляду, ОСОБА_5 , вказала, що на могилі її чоловіка ОСОБА_6 , знаходилась ваза, виготовлена з гільзи артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс». Після чого вказала на могилу в центральній частині кладовища на надгробку якої написано « ОСОБА_6 » та вказала на місце, де знаходилась ваза, а саме з лівої сторони могили. Відсутність вказаної вази, ОСОБА_5 виявила 27.07.2024, коли прийшла до могили свого чоловіка ОСОБА_6 та через деякий час зрозуміла, що вазу викрадено, звернулась до із письмовою заявою до поліції.

Також, в ході огляду території кладовища, на електричній опорі виявлено камеру зовнішнього відеоспостереження, яка направлена в сторону могил в тому числі могили ОСОБА_6 . Вказана камера зовнішнього відеоспостереження належить сільській громаді Верхньо-Ясенівського старостинського округу, що встановлено зі слів ОСОБА_5 ;

- постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 20.08.2024, згідно якої знято в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000086 від 29.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, показання технічних засобів, що мають функції відеозапису, а саме відеозапис події, яка мала місце 25.07.2024 в період з 06год 51хв. 21сек. по 06 год 52 хв. 33 сек. на території кладовища камери зовнішнього відеоспостереження, яка належить громаді села Верхній Ясенів в особі старости ОСОБА_7 та розміщена в присілку Горби, с.Верхній Ясенів, Верховинської селищної ради, Верховинського району, Івано-Франківської області;

- оглянутим в судовому засіданні 15.01.2025, в присутності учасників судового провадження CD-R диском із наявним на ньому відеофайлом з камер відео-спостереження та довідкою перегляду відеофайлів камери спостереження розміщеної на електроопорі кладовища с.Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області на яких зафіксовано, що: 25.07.2024 о 06:51:28 ОСОБА_3 заходить на територію кладовища с.Верхній Ясенів, Верховинського району, та проходячи повз могили, зупиняється навпроти могили воїна ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_3 розглядається в різні сторони, перевіряючи наявність інших осіб на кладовищі, підходить до могили ОСОБА_6 та із надмогильної плити бере в руки вазу, після чого, тримаючи її в руках йде з території кладовища. О 06:52:29 ОСОБА_3 покидає територію кладовища.

В судовому засіданні під час огляду відео, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що на відео зафіксовано саме його, та те, які він забрав вазу із могили ОСОБА_6 , яку видав поліцейським 29.07.2024;

- висновком експерта від 07.08.2024 №СЕ-19/109-24/10952-ТВ, з якого вбачається, що ринкова вартість з урахуванням зносу наданого на дослідження вживаного об`єкту вази виготовленої з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс» станом на 25.07.2024 становила 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок);

Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

При цьому, показанням обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він мав намір повернути викрадену із могили загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 вазу виготовлену із артилерійського снаряду, оскільки брав таку тільки для копіювання наявного на ній гравіювання, суд надає критичну оцінку, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_3 викрав вазу 25.07.2024, жодного дозволу щоб взяти вазу, у дружини загиблого не питав та не повідомляв її про те, що взяв вазу, ні 25.07.2024, ні в наступні дні. Обвинувачений видав вказану вазу поліцейським тільки -29.07.2024, тобто через три дні з моменту її викрадення, коли вже проводились слідчі дії з приводу її викрадення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахування ступені тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, за зареєстрованим місцем проживання характеризується погано, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Згідно досудової доповіді складеної 05.11.2024 Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середнім. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на зазначене, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, а саме, що він раніше не судимий, повністю визнав вину, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, не одружений, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати та позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду основного покарання, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Крім того у відповідності до ст.ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 174, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 1514 грн 56 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_16 від 01.08.2024 у виді арешту на майно, а саме: на належну ОСОБА_5 вазу, виготовлену з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс».

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- вазу, виготовлену з гільзи від артилерійського снаряду з надписом «Едельвейс», яка належить потерпілій ОСОБА_5 , та передану їй на відповідальне зберігання, вважати повернутою за належністю;

- оптичний носій інформації диск «CD-R» із відеозаписами за 25.07.2024 в період з «06» год «51 хв. «21» сек по «06» год. «52» хв. з камери зовнішнього відеоспостереження, розміщеної на території кладовища в селі Верхній Ясенів, присілок Горби, Верховинського району, Івано-Франківської області - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000086.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_17