Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/4641/24

Номер провадження: 1-кс/511/119/25

11.02.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Шибка Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді майстра відділення розбирально - складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос»,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

слідчий ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

підозрюваний ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що в період воєнного стану, з 18 лютого 2023 року ОСОБА_5 був направлений для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.

Далі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 44 від 3 вересня 2023 року матроса ОСОБА_5 увільнено з попередньої посади та призначено з 3 вересня 2023 року на посаду майстра відділення розбирально - складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно вимог пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з цим, ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Так, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді майстра відділення розбирально - складальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статті 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», статей 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов?язків військової служби, в умовах воєнного стану, 15 листопада 2023 року самовільно залишив місце постійного пункту дислокації ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_5 тривалий час переховувся від органів досудового розслідування, за місцем проживання не перебував, а тому слідчим суддею 23 грудня 2024 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам, а саме:

-підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану;

-спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час триває досудове розслідування даного кримінального провадження;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000093 від 19 січня 2024року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пункт четвертий частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція частини 5 статті 407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та відповідно до статті 12 КК України за класифікацією відноситься до тяжкого злочину.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених диспозицією статті 177 КПК України, а саме:

-підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, тривалий час підозварюваний не знаходився за місцем проживання;

-спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше правопорушення.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання, 23 грудня 2024 року надавався дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам, оскільки останній переховувався від органу досудового розслідування, на виклики не з`являвся, за місцем проживання не знаходився.

Також, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що злочин, передбачений частиною 5 статті 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має підвищену суспільну та національну небезпеку, оскільки вчинення вказаного злочину створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони та має безпосередній вплив, оскільки ефективно дати відсіч агресору та здійснювати оборону країни без військовослужбовців неможливо.

При цьому, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до частини восьмої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Разом з цим, згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Під час розгляду можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, аніж тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Вказаний розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буте завідомо непомірним для нього.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокуроромОдеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 11 лютого 2025 року до 9 квітня 2025 року (включно).

Виконання ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно визначити розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2025 року) в сумі 181 680,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з села Нова Шибка Роздільнянського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії обов`язків у разі внесення застави до 9 квітня 2025 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1