ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/10808/21 (пр. № 1-кп/201/136/2025), відомості про яке 24 червня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Дніпропетровськ, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працевлаштованої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 06 червня 2021 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин перебуваючи на алеї біля кафе «Фантазія», що розташоване за адресою: пр. Героїв, буд. 44 в м. Дніпро, побачила потерпілу ОСОБА_4 , яка сиділа на лавці. У подальшому на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілою ОСОБА_4 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла потерпілій ОСОБА_8 одночасний удар долонями правої та лівої руки в область обох вух, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді перфорації барабанної перетинки праворуч з розвитком в посттравматичному періоді отиту.

В результаті умисних дій ОСОБА_7 , направлених на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , останній було завдано тілесні ушкодження у вигляді: перфорації барабанної перетинки праворуч з розвитком в посттравматичному періоді отиту. За своїм характером виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 нанесла їй 5-7 ударів зап`ястям правої та лівої руки в область підборіддя потерпілої, від чого остання впала на землю з лавки на якій сиділа, після чого, потерпіла піднялась та присіла на лавку, а ОСОБА_7 в цей час продовжувала наносити потерпілій 4-5 ударів долонями правої та лівої руки в область обличчя, тулубу і кінцівок та один удар правою рукою в область лівого ока потерпілої, чим спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: семи саден в лобній області по центру з переходом до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, на нижній повіці лівого ока з переходом вниз на проекцію лівої гайморової пазухи, на лівому крилі носу, на спинці носу по центру з переходом ліворуч та майже на кінчику носу ліворуч, внутрішньо-шкіряних крововиливів на нижній повіці лівого ока, синця на задній поверхні правого ліктьового суглобу, дев`яти саден: в поперековій області по центру, в поперековій області праворуч, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_7 , що виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні не визнала та пояснила суду, що 06 червня 2021 року приблизно о 19 годині 30 хвилин вона поверталась з роботи, йшла з компанією знайомих та побачила, як ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 стояли біля стовпа, навколо них було багато людей. ОСОБА_4 була в крові, а ОСОБА_9 витирала її, від чого ОСОБА_7 посміялась та пішла далі по алеї, де біля стовпа зупинились. ОСОБА_4 підійшла до них, вона була у стані алкогольного сп`яніння та у неї досі текла кров, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 в грубій формі попросила її відійти. ОСОБА_4 почала щипати її за ногу та казати «Ти чого?», на що ОСОБА_7 почала кричати, щоб її відтягнули від неї, оскільки переживала, що кров попаде на неї. В подальшому, ОСОБА_4 сіла на лавку з ОСОБА_9 , та впала назад з лавки. Її підняли та посадили на лавку, в свою чергу, ОСОБА_4 продовжувала провокувати ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 відвела її до магазина пива, де вони сиділи до 23.00 години.

Незважаючи на викладенні обвинуваченою ОСОБА_7 показання, її винуватість повністю підтверджується показаннями потерпілої та свідків, безпосередньо допитаних в суді, а також дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду повідомила, що обвинувачену ОСОБА_7 до вказаних подій вона знала, проте конфліктів з нею до цього не було. 06 червня 2021 року, приблизно о 20.00 годині, за адресою м. Дніпро, проспект Героїв, 44, вона разом з ОСОБА_9 зустріли їх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які сиділи на лавці, та підійшли до них. Приблизно через 3 хвилини підійшла ОСОБА_7 та почала кричати на потерпілу ОСОБА_4 «Ну что, Карина жирная?». Вона в цей час сиділа на лавці, а ОСОБА_7 нанесла удар долонями обох рук по вухам потерпілої, від чого були пошкоджені барабанні перетинки. Після чого, ОСОБА_7 продовжувала бити її руками в район голови та обличчя, від чого вона впала з лавки на асфальт. Піднявшись та сівши назад на лавку, відчула сильний дзвін у вухах, та закрила голову руками. ОСОБА_7 знову почала наносити удари по голові потерпілої, від чого потерпіла знову впала на асфальт та сиділа на ньому, поки ОСОБА_7 продовжувала наносити удари. ОСОБА_12 почала відтягувати обвинувачену, проте та почала кричати і на неї «Ты что, хочешь за подругой?». Після цих подій, її відвели до аптеки, де надали медичну допомогу. В подальшому, їй робили операцію, у зв`язку із пошкодженням барабанних перетинок та погіршенням слуху. Зазначила, що до інциденту вона розпивала з ОСОБА_9 алкогольні напої. В подальшому, ОСОБА_7 не вибачалась та, навпаки, погрожувала їй та намагалась впливати на свідків;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що потерпіла ОСОБА_4 є її знайомою, обвинувачену ОСОБА_7 до вказаних подій раніше особисто не знала. 06 червня 2021 року, приблизно о 20.00 годині, вона була в районі кафе «Фантазія» в м. Дніпро, з дитиною в колясці, чекала чоловіка. Почула, як ОСОБА_7 кричала на ОСОБА_4 , яка сиділа на лавці. Після цього ОСОБА_7 вдарила ОСОБА_4 в підборіддя приблизно 5 разів, від чого остання закрилась руками. В подальшому, ОСОБА_7 вдарила потерпілу долонями обох рук по вухах, від чого остання впала з лавки. ОСОБА_4 намагалась встати, однак ОСОБА_7 продовжувала наносити їй удари, зокрема, по обличчю. Зазначила, що до вказаних подій, тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 вона не бачила;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду повідомила, що 06 червня 2021 року, після 17.00 години, вона разом з подругами, зокрема, ОСОБА_7 , прогулювались в районі кафе «Фантазія» в м. Дніпро, та побачили ОСОБА_4 , яка стояла з ОСОБА_9 . У ОСОБА_4 були тілесні ушкодження розбита брова, садна на лобі, текла кров і, при цьому, вона була в стані алкогольного сп`яніння. На запитання, що з нею сталось, вона відповіла, що впала з маршрутки та що вона «договорилась». Після чого, вона з подругами пішли далі, а ОСОБА_4 чіплялась до ОСОБА_7 , хапаючи її за речі, на що остання сказала, щоб ОСОБА_4 йшла додому та лягла спати, а вони поговорять пізніше. В подальшому, вони розійшлися, ОСОБА_4 з ОСОБА_9 сиділи на лавці, а вона з подругами стояли на алеї. Зґодом, вони всі розійшлись по домам;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду повідомила, що з потерпілою ОСОБА_4 вони знайомі, а з обвинуваченою ОСОБА_7 вони товаришують. Влітку 2021 року, більш точної дати не пам`ятає, у вечірній час, вона з чоловіком йшла до магазину, та побачила групу людей, які стояли біля світлофору, навколо ОСОБА_4 , яка була в крові та в стані алкогольного сп`яніння. На її запитання, що трапилось, ОСОБА_4 відповіла «вот видишь, я договорилась». В подальшому, вона пішла до магазину, а повертаючись додому приблизно через 15 хвилин, побачила сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які кричали одна на одну. Зазначила, що вона не бачила бійки між ними;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка суду повідомила, що з обвинуваченою ОСОБА_7 вони знайомі, а з потерпілою ОСОБА_4 раніше товаришували. Влітку 2021 року, більш точної дати не пам`ятає, у вечірній час, вона з чоловіком йшла з рибалки, та побачила ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , обличчя якої було в крові. Вони обидві були в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, вона з чоловіком пішла в бік озера, назустріч ним йшли ОСОБА_7 з друзями. Зазначила, що вона не бачила конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду повідомив, що з обвинуваченою ОСОБА_7 вони підтримують дружні стосунки, а з потерпілою ОСОБА_4 раніше товаришували. Влітку 2021 року, більш точної дати не пам`ятає, приблизно о 18-19 годині, він з ОСОБА_14 йшли біля кафе «Фантазія» в м. Дніпро. Біля світлофора побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , вони обидві були в стані алкогольного сп`яніння, а обличчя ОСОБА_4 було в крові, вона в цей час витиралась серветками. На запитання, що з нею трапилось, ОСОБА_4 сказала, що вона впала. Він запропонував їй допомогу, але вона відмовилась. В подальшому, він з ОСОБА_14 пішли додому, та побачили, що назустріч ним, в бік потерпілої, йшли ОСОБА_7 з друзями. Зазначив, що він не бачив конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду повідомив, що з потерпілою ОСОБА_4 вони знайомі, а з обвинуваченою ОСОБА_7 вони товаришують. Влітку 2021 року, більш точної дати не пам`ятає, у післяобідній час, він з дружиною ОСОБА_16 йшли до магазину АТБ, та побачили ОСОБА_4 з її подругою. У ОСОБА_4 обличчя було в крові та вона була в стані алкогольного сп`яніння. На запитання, що трапилось, ОСОБА_4 відповіла що вона «договорилась». Після того, як він з дружиною повертався з магазину, вони побачили, як ОСОБА_4 сиділа на лавці разом з іншими жінками. На землі лежав телефон, який він підняв та віддав жінкам, які були з потерпілою. Інших тілесних ушкоджень у потерпілої він не помітив, ОСОБА_7 в той день біля потерпілої не бачив;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07 червня 2021 року (т. 1 а.с. 11), відповідно до якого, від ОСОБА_4 надійшло повідомлення про те, що 06 червня 2021 року, близько 20.00 години, за адресою м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 40, ОСОБА_7 спричинила їй тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичного експерта №1311 від 07 червня 2021 року (т. 1 а.с. 13-14), відповідно до якого, за результатами проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , у останньої виявлені тілесні ушкодження у виді: внутрішньо-шкіряних крововиливів на нижній повіці лівого ока, саден лівої половини обличчя, синця та саден правого ліктьового суглобу, саден на задній поверхні тулуба, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо, в термін, на який вказує обстежена. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08 липня 2021 року (т. 1 а.с. 27-29), відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_4 , за участі спеціаліста, добровільно і впевнено повідомила про конкретні обставини нанесення їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, вказавши та відтворивши їх локалізацію і механізм утворення, що не суперечить її показанням, наданими у судовому засіданні, а отже, суд вважає за можливе прийняти до уваги слідчий експеримент, як доказ винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 липня 2021 року (т. 1 а.с. 35-37), відповідно до якого, свідок ОСОБА_13 добровільно і впевнено повідомила про конкретні обставини нанесення потерпілій ОСОБА_4 обвинуваченою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, вказавши та відтворивши їх локалізацію і механізм утворення, що не суперечить її показанням, наданими у судовому засіданні, а отже, суд вважає за можливе прийняти до уваги слідчий експеримент, як доказ винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- висновком експерта № 2383е від 15 вересня 2021 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (т. 1 а.с. 40-42), згідно з яким, при огляді 06.07.2021 року та з урахуванням додатково наданої медичної документації, у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перфорації барабанної перетинки праворуч з розвитком в посттравматичному періоді отиту; семи саден: в лобній області по центру з переходом до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, на нижній повіці лівого ока з переходом вниз на проекцію лівої гайморової пазухи, на лівому крилі носу, на спинці носу по центру з переходом ліворуч та майже на кінчику носу ліворуч; внутрішньо-шкіряних крововиливів на нижній повіці лівого ока; синця на задній поверхні правого ліктьового суглобу; дев?яти саден: в поперековій області по центру, в поперековій області праворуч, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на задній поверхні лівого ліктьового суглобу. За своїм характером виявлене у неї тілесне ушкодження у вигляді: перфорації барабанної перетинки праворуч з розвитком в посттравматичному періоді отиту - відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден та внутрішньо-шкіряного крововиливу (як кожне окремо) - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння (синець багряно-синюшного кольору, без чітких меж; садна з підсохлим буро-червоним дном, нижче рівня оточуючої шкіри, тощо), можливо вказати, що термін їх спричинення становить до 1-ї доби на момент огляду.

Виявлені у неї тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) частина і при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область обличчя, вушних раковин, тулуба та кінцівок.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у неї тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій.

Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у неї тілесних ушкоджень, розташування їх по різним анатомічним лініям, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при одномоментному падінні з висоти власного зросту на тупу тверду поверхню.

Також, у судовому засіданні було допитано судово-медичного експерта ОСОБА_17 , яка пояснила, що перелічені тілесні ушкодження не могли бути спричинені потерпілій ОСОБА_4 падінням з висоти власного росту. При цьому зазначила, що вказана при дослідженні травма потерпілої була новою та не відносилась до хронічних захворювань, які були у потерпілої раніше;

- висновком експерта № 2384е від 15 вересня 2021 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (т. 1 а.с. 46-47), згідно з яким, при огляді 06.07.2021 року та з урахуванням додатково наданої медичної документації у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перфорації барабанної перетинки праворуч з розвитком в посттравматичному періоді отиту; семи саден: в лобній області по центру з переходом до зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, на нижній повіці лівого ока з переходом вниз на проекцію лівої гайморової пазухи, на лівому крилі носу, на спинці носу по центру з переходом ліворуч та майже на кінчику носу ліворуч; внутрішньо-шкіряних крововиливів на нижній повіці лівого ока; синця на задній поверхні правого ліктьового суглобу; дев?яти саден: в поперековій області по центру, в поперековій області праворуч, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на задній поверхні лівого ліктьового суглобу.

Локалізація та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за її участі;

- протоколом огляду від 28 вересня 2021 року з фото-таблицею до нього (т. 1 а.с. 63-67), згідно з яким, слідчим, за участі потерпілої ОСОБА_4 , в присутності понятих, було оглянуто ділянку місцевості, розташовану неподалік кафе «Фантазія» за адресою м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 44. В ході огляду потерпілою ОСОБА_4 було вказано точне місце, біля якого їй було нанесено тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 вересня 2024 року (т. 1 а.с. 91-93), відповідно до якого, свідок ОСОБА_13 в присутності двох понятих, серед пред`явлених їй осіб, впізнала обвинувачену ОСОБА_7 під номером 2, як особу, яка причетна до факту нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень 06 червня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що всі докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При цьому суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_10 , оскільки, як остання зазначила, вона є подругою обвинуваченої ОСОБА_7 , а отже вона перебуває в дружніх і близьких відносинах з останньою та є зацікавленою особою у вирішенні даного кримінального провадження. Крім цього, вказані показання свідка спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 .

Крім цього, суд також бере до уваги те, що допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 очевидцями факту нанесення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не були.

Всі інші зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження.

При цьому позицію обвинуваченої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні заперечувала факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , суд не може прийняти до уваги як достовірну, а відносить вказані показання обвинуваченої до способу її захисту в рамках наданих їй кримінальним процесуальним законом прав, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, враховуючи, що дане твердження сторони захисту спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_13 , протоколами проведення слідчих експериментів за участі вказаних осіб, а також висновком експерта № 2383е від 15 вересня 2021 року, відповідно до якого, тілесні ушкодження потерпілої спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) частина і при ударі об такий (такі), що діяв (діяли) в область обличчя, вушних раковин, тулуба та кінцівок. Вони спричинені від не менш як 3-х механічних дій. Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у неї тілесних ушкоджень, розташування їх по різним анатомічним лініям, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при одномоментному падінні з висоти власного зросту на тупу тверду поверхню.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що протокол огляду місця події і відеозапис, зроблений під час огляду вказаного місця події, повинні бути визнані недопустимими доказами, суд виходить з наступного.

Так захисником було зазначено, що додатки до вказаного протоколу, зокрема фото-таблиці, всупереч вимогами ст. 105 КПК України, не засвідчені жодними підписам, в тому числі слідчого, спеціаліста, прокурора. Крім того, захисник просить визнати недопустимим доказом відеозапис вказаної слідчої дії, та, враховуючи що додатки до протоколу є його невід`ємною частиною, сторона захисту просить визнати протокол огляду місця події у сукупності з його додатками недопустимим доказом.

Разом з цим, з дослідженого судом протоколу огляду місця події від 28 вересня 2021 року вбачається, що під час огляду були застосовані технічні засоби фотографування, а відеозапис вказаної слідчої дії не проводився, а тому, твердження захисника щодо визнання недопустимим відеозапису, зробленого під час огляду місця події, є безпідставними. Надаючи оцінку твердженням захисника стосовно того, що фото-таблиці, додані до протоколу огляду місця події, всупереч вимогам ст. 105 КПК України, не засвідчені жодними підписами, суд виходить з того, що зазначені зауваження захисника спростовуються матеріалами справи, оскільки фото-таблиця, додана до протоколу огляду місця події, підписана старшим слідчим ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 67).

Також, посилання сторони захисту про недопустимість висновків судово-медичного експерта відносно ОСОБА_4 , оскільки сторона захисту не змогла поставити свої питання експерту, заявити останньому відвід та бути присутньою під час проведення експертизи, суд також вважає необґрунтованими з огляду на те, що під час судового розгляду сторона захисту не надала доводів на підтвердження того, що експерт був упереджений, не заявляла клопотання про призначення експертизи та не вказала яким саме чином порушені права сторони захисту при залученні експерта слідчим. Більш того, в ході судового розгляду було допитано судового експерта ОСОБА_17 , яка надала пояснення з приводу проведених судово-медичних експертиз, стороні захисту було надано можливість поставити експерту питання, на які судовий експерт надала вичерпні відповіді. Таким чином, суд не вбачає порушень прав обвинуваченої ОСОБА_7 при проведені судово-медичних експертиз потерпілої ОСОБА_4 .

Крім того, сторона захисту просить визнати недопустимими доказами повідомлення про підозру, постанову про перекваліфікацію кримінального проступку від 17 вересня 2021 року. З цього приводу суд зазначає, що повідомлення про підозру та постанова про перекваліфікацію кримінального проступку не є процесуальними джерелами доказів, а являється процесуальними рішеннями слідчого та прокурора, прийнятим в межах наданих їм повноважень. При цьому, будь-яких скарг чи зауважень з цього приводу від сторони захисту на стадії досудового розслідування, а також на підготовчому судовому засіданні від сторони захисту не надходило.

Суд зазначає, що, всупереч посиланням сторони захисту, фактичні дані, встановлені судом, отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом дослідження під час судового розгляду і згідно зі ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які б свідчили про протилежне, ставили б під сумнів законність збирання (формування), процесуального закріплення доказів, об`єктивність їх оцінки судом в аспекті ст. 94 КПК України, не наведено.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_7 , яка позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_7 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені данні характеристики особи обвинуваченої, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_7 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченої і відсутністю таких, що його обтяжують, в той же час, сукупність всіх цих даних з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення і особи обвинуваченої, свідчить про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 із звільненням її від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, в порядку, передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а отже, на переконання суду, призначення обвинуваченій саме покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, розумності і достатності.

Також, представником потерпілої адвокатом ОСОБА_5 , в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , було подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 30 000,00 гривень, в обґрунтування якої було зазначено, що під час розгляду даної справи потерпілою було понесено процесуальні судові витрати на професійну правничу допомогу, які мають бути розподілені судом під час ухваленні рішення по суті. На підтвердження поданої заяви було долучено копію договору № 2101/24 від 21 січня 2021 року про надання правової допомоги, копію акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, а також копії квитанцій щодо сплати грошових коштів за договором про надання правової допомоги № 2101/24.

Вирішуючи питання щодо можливості стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати, зокрема, складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц (провадження № 14-400цс18), процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Відповідно до п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З огляду на зазначене, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також дослідивши надані суду документи щодо понесених потерпілою витрат на залучення адвоката, суд доходить висновку, що понесені потерпілої витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 .

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1