Номер провадження: 11-кп/813/886/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 про відвід судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 від розгляду провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 та заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 на вирок Київського райсуду м. Одеси від 20.07.2023 у к/п №0000062 від 03.12.2015 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад вказаного кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.03.2018.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз на загальну суму 45 530 грн. віднесені за рахунок держави.

Цивільний позов ТОВ «ВОДОЛІЙ» в особі директора ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення 15 145 937 грн. залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеним вироком суду, представником потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 та заступником керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 були подані апеляційні скарги, провадження за якими було відкрите та призначене до апеляційного розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.03.2024 апеляційні скарги Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 та представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 були залишені без задоволення, а вирок Київського райсуду м. Одеси від 20.07.2023 стосовно ОСОБА_7 залишено без змін.

Згодом, постановою колегії суддів Третьої судової палати ККС у складі ВС від 18.09.2024 було задоволено касаційні скарги прокурора та представника потерпілого, скасовано вищизазначену ухвалу апеляційного суду від 27.03.2024 стосовно ОСОБА_7 та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження (єдиний унікальний номер судової справи 520/16589/19, номер провадження 11-кп/813/2365/24) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 03.10.2024 було прийнято до провадження кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 та заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 на вирок Київського райсуду м. Одеси від 20.07.2023 та апеляційне провадження було призначено до розгляду на 23.12.2024 на 15:30 год. (т. 6, а.с. 183).

Згодом, 16.12.2024 до апеляційного суду надійшла заява представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 про відвід судді-учасника колегії Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 від розгляду даного кримінального провадження, обґрунтована тим, що при розгляді цивільної справи №947/28306/21 суддя ОСОБА_4 висловив свою позицію стосовно відсутності у ТОВ «ВОДОЛІЙ» законних підстав користуватись земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Бабушкіна, буд. 1 та 26/100 домоволодіння за зазначеною адресою, внаслідок чого зазначені обставини створюють обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості зазначеного судді, а також можуть свідчити про його упереджене ставлення до потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ».

В судовому засіданні апеляційного суду від 31.03.2025 представник потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_9 підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_4 , при цьому, прокурор ОСОБА_6 не заперечувала проти задоволення заяви представника потерпілого, при цьому обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 вирішення зазначеного питання залишили на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, проаналізувавши доводи заяви про відвід та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положення ч.ч. 2 та 5 ст. 80 КПК України встановлюють, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Так, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Бабушкіна, буд. 1, належній ТОВ «ВОДОЛІЙ».

При цьому, відповідно до долучених представником потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 до заяви про відвід судді матеріалів вбачається, що Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 25.08.2023 у справі №947/28306/21 було відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «ВОДОЛІЙ» до ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , треті особи: Одеська міська рада, Головне управління Держгеокадастру в Одеській обл., ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 про зобов`язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права користування майном та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.05.2024 у складі головуючого судді ОСОБА_16 , суддів-учасників колегії ОСОБА_17 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу ТОВ «ВОДОЛІЙ» було залишено без задоволення, а вищезгадане Рішення Київського райсуду м. Одеси від 25.08.2023 залишено без змін (т. 6, а.с. 217-221).

Позовні вимоги ТОВ «ВОДОЛІЙ» стосувались зобов`язання ОСОБА_7 за власний рахунок знести самочинно зведені будівлі, розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Бабушкіна (нині вул. Семена Яхненка), буд. 1; не чинити перешкод ТОВ «ВОДОЛІЙ» щодо безперешкодного та вільного доступу до зазначеної вище земельно ділянки, тощо.

Відмовляючи ТОВ «ВОДОЛІЙ» в задоволенні апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції у складі головуючого судді ОСОБА_16 , суддів-учасників колегії ОСОБА_17 та ОСОБА_4 у вищевказаній постанові від 21.05.2024 послався на те, що позивачем, тобто ТОВ «ВОДОЛІЙ», не було доведено обставин виникнення у нього права користування вищезгаданою земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Бабушкіна (нині вул. Семена Яхненка), буд. 1, внаслідок чого відсутні підстави вважати незаконними та такими, що порушують права позивача дії відповідачів щодо розпорядження такою земельною ділянкою.

З огляду на викладене, є обґрунтованими посилання представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 на те, що суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 вже попередньо висловив свою правову позицію стосовно відсутності у ТОВ «ВОДОЛІЙ» законних підстав користуватись земельною ділянкою за вищевказаною адресою.

Апеляційний суд вважає, що викладені обставини можуть викликати сумніви в учасників судового процесу в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_4 під час розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, зокрема, у самовільному будівництві будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Таким чином, апеляційний суд, погоджуючись з доводами представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 щодо наявності підстав для задоволення заявленого ним відводу судді-учаснику колегії Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 , окрім вимог ст.ст. 75, 80 КПК України, також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007, ст. 15 Кодексу суддівської етики, відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява №23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь судді-учасника колегії суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 в даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заява представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 про відвід підлягає задоволенню, а матеріали провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 75, 80, 82, 370, 405, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 про відвід судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 задовольнити.

Відвести суддю Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 від розгляду апеляційних скарг заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_11 та представника потерпілого ТОВ «ВОДОЛІЙ» ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2023 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Матеріали судового провадження передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4