Справа № 570/1734/23
номер провадження 1-кп/570/62/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілих ОСОБА_4 та представника цивільного відповідача ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. с. Ридомиль, Кременецького району, Тернопільської області, реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою освтою, офіційно не працював, на даний час інв. ІІ гр. працюючий водієм у ФОП ОСОБА_8 , ід.н. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

31 січня 2023 р. в денну пору доби, приблизно о 08 год. 50 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автомобільній дорозі Київ - Чоп на 348 км + 912 м, зі сторони м. Рівного в напрямку м. Дубного, в межах с. Грушвиця Друга, Рівненського району, Рівненської області, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем Toyota RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Такими діями ОСОБА_7 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - "водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху", що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди: водій автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 загинув на місці події, а пасажири даного автомобіля ОСОБА_9 та неповнолітня ОСОБА_10 , 2006 р.н., отримали тяжкі тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради; також транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину. Пояснив, що за вказаних обставин він їхав з м. Рівне в м. Дубно в межах населеного пункту Грушвиця Друга, перед ним їхала колона машин. Дорога була мокрою. Автомобіль, який їхав перед ним, різко загальмував і він вирішив його об`їхати зліва, повернувши на територію АЗС. Та коли він виїхав на зустрічну смугу руху сталось зіткнення з іншим автомобілем, який рухався по своїй смузі в зустрічному напрямку. Повідомив, що їхав зі швидкістю близько 80 км/год. Пояснив, що визнає свою винуватість у вчинення даної ДТП, оскільки перед виїздом на зустрічну смугу руху, не пересвідчився, що на ній відсутні інші ТЗ. Звертався до потерпілих із вибаченнями за вчинене ним. Повідомив, що добровідьно повністю відшкодував потерпілим визначену ними заподіяну шкоду поза межами страхового відшкодування. Пред`явлений до нього прокурором позов про стягнення витрат на лікування потерпілих у закладах охорони здоров`я визнав повністю. Просив врахувати, що внаслідок вказаної ДТП він також отримав травми, став інвалідом ІІ групи та на даний час продовжує лікування. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 (пасажир Toyota RAV 4спереду справа) в судовому засіданні повідомила, що за вказаних обставин вона перебувала в автомобілі Toyota RAV 4разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 (водієм Toyota RAV 4) та їх дитиною ОСОБА_10 , 2006 р.н., (пасажир Toyota RAV 4ззаду справа). Пояснила, що 31.01.2023 р. близько 07 години ранку вони виїхали з м. Львів додому в м. Дніпро. Про момент ДТП нічого повідомити не змогла, оскільки не пам`ятає через отримані травми. В лікарні їй повідомили про загибель її чоловіка та отримання дочкою тяжких травм. Щодо покарання підсудному просила застосувати до нього найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на макимальний строк та з позбавленням права керування транспортними засобами. Також зазначила, що обвинувачений звертався до неї із вибаченнями, та добровільно відшкодував 80 000 грн. моральної шкоди (на 2 потерпілих: для неї та її дочки). Також потерпіла просила цивільний позов до обвинуваченого залишити без розгляду та підтримала щодо стягнень із страхової компанії. В подальшому потерпіла повідомила у заяві від 26.01.2023 р., що отримала від обвинуваченого компенсацію в сумі, еквівалентній 325 067 грн., претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення підсудному покарання без реального відбування із засосуванням іспитового строку (т. 3 а.с. 2). Також звернулася до суду із заявою від 30.04.2024 р. (т. 2 а.с. 235, 239-240), в якій просила призначити підсудному покарання основне та додаткове - на розсуду суду, а також просила задовольнити цивільний позов частково - лише вимоги, пред`явлені до страхової компанії Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПАТ "УПСК").

Потерпіла ОСОБА_10 (пасажир Toyota RAV 4ззаду справа) в судовому засіданні повідомила, що за вказаних обставин вона перебувала в автомобілі Toyota RAV 4разом зі своїм батьком ОСОБА_9 (водієм Toyota RAV 4) та матір`ю ОСОБА_9 (пасажир Toyota RAV 4спереду справа). Пояснила, що 31.01.2023 р. близько 07 години ранку вони виїхали з м. Львів додому в м. Дніпро. Під час руху, із зустрічної смуги руху на їх смугу руху раптово виїхав мікроавтобус та одразу відбулося зіткнення. Від удару свідомість не втрачала, її батьки були без свідомості. Після зупинки автомобіля, до неї підбігли сторонні люди, які допомогли їй вибратись із авто. Пізніше, на місце події приїхали працівники поліції та медичної служби, які констатували смерть її батька, а їх із матір`ю госпіталізували до лікарні. Повідомила, що вона не бачила інших автомобілів чи інших об`єктів перед мікроавтобусом перед тим, як той виїхав на їх смугу руху. Ніякої небезпеки та перешкоди для руху мікроавтобуса не було. Чи гальмував їх автомобіль не пам`ятає, напрямок руху не змінював. В подальшому потерпіла повідомила у заяві від 26.01.2024 р. про отримання від обвинуваченого компенсації в сумі, еквівалентній 338 220 грн., претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення покарання підсудному без реального відбування із засосуванням іспитового строку (т. 3 а.с. 4). Також звернулася до суду із заявою від 30.04.2024 р. в якій просила призначити підсудному покарання основне та додаткове - на розсуду суду, а також просила задовольнити цивільний позов частково - лише вимоги, пред`явлені до страхової компанії ПАТ "УПСК" (т. 2 а.с. 235, 241-242).

Потерпілий ОСОБА_11 (батько загиблого ОСОБА_9 ) в судовому засіданні пояснив, що очевидцем події він не був. Повідомив, що 25.01.2023 р. його син ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_9 та дочкою ОСОБА_10 поїхали на відпочинок, та 31.01.2023 р. зранку вони виїхали із м. Львів, щоб повернутись додому в м. Дніпро (про це йому написав син ОСОБА_9 ). Пізніше вказаного дня 31.01.2023 р., близько 10 години ранку йому зателефонував слідчий та повідомив про ДТП, в якій загинув його син, а невістка та внучка отримали травми та направлені до лікарні. Потерпілий вказав, що загибель його сина для нього є дуже тяжкою та непоправною втратою. Щодо покарання підсудному просив застосувати до нього найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на макимальний строк та з позбавленням права керування транспортними засобами. Також зазначив, що обвинувачений звертався до нього із вибаченнями, та добровільно відшкодував моральну шкоду 90 000 грн. Також потерпілий звернувся про залишення без розгляду цивільного позову до обвинуваченого та підтримав щодо стягнень із страхової компанії. В подальшому потерпілий повідомив у заяві від 26.01.2024 р., що отримав від обвинуваченого компенсацію в сумі, еквівалентній 338 220 грн., претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти призначення покарання підсудному без реального відбування із засосуванням іспитового строку (т. 3 а.с. 3). Також звернувся до суду із заявою від 02.05.2024 р. в якій просив призначити підсудному покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, щодо позбавлення права керування - на розсуду суду, а також просив задовольнити цивільний позов частково - лише вимоги, пред`явлені до страхової компанії ПАТ "УПСК" (т. 2 а.с. 235, 236-237).

В судовому засіданні представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 підтримала заяви потерпілих про розгляд справи без їх участі, а також їх письмові звернення щодо призначення покарання підсудному та про задоволення позову в частині стягнення відшкодувань лише зі страхової компанії ПАТ "УПСК".

Допитані в суді свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_12 (пасажир автомобіля «Ауді А3») в судовому засіданні пояснила, що 31.01.2023 р. близько 08 год. 40 хв. вона зі своїм чоловіком, який був за кермом, їхали автомобілем «Ауді А3», д.н.з. НОМЕР_4 , по автодорозі Київ-Чоп з м. Дубно у напрямку м. Рівне. Біля н.п. Грушвиця Друга їх обігнав автомобіль Toyota RAV 4 білого кольору, при цьому ніяких перешкод для такого обгону та інших транспортних засобів на близькій відстані не було. Приблизно через 20 секунд вже після того, як вказаний автомобіль Toyota RAV 4 завершив обгін та рухався у своїй смузі руху, на їх смугу раптово, несподівано виїхав інший (зустрічний) автомобіль Opel Vivaro (мікроавтобус чорного кольору), який вона (свідок ОСОБА_12 ) побачила безпосередньо перед зіткненням вказаних двох автомобілів. При цьому, інших попутних із вказаним автомобілем Opel Vivaro транспортних засобів вона не бачила. Об`їхавши місце зіткнення, зупинились на узбіччі, та здійснили виклики по лінії 102 та 103. На місці водій Toyota RAV 4 загинув відразу. Травмованих: пасажира (спереду) жінку, яка була без свідомості, та пасажира ззаду справа неповнолітню дівчину, яка була при свідомості, забрали лікарі швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_13 (водій автомобіля Ауді А3) в судовому засіданні дав суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_12 . Також повідомив, що ДТП сталася приблизно на відстані 100-120 метрів від місця завершення обгону їх автомобіля автомобілем Toyota RAV 4, на їх смузі руху (та ближче до правого краю і смуги для розгону), на яку виїхав інший (зустрічний) автомобіль Opel Vivaro. Зупинились на обочині та підійшли. Водій Opel Vivaro був при свідомості, інших пасажирів там не було. Водій Toyota RAV 4 був без ознак життя, а двоє пасажирів вказаного ТЗ були травмовані. Дівчині, яка була ззаду справа допомогли вийти, а жінку із переднього сидіння діставали працівники ДСНС спільно із працівниками швидкої медичної допомоги, які приїхали за викликом.

Свідок ОСОБА_14 (водій автомобіля «Chraysler») в судовому засіданні пояснив, що 31.01.2023 р. близько 08 год. 40 хв. він за кермом автомобіля «Chraysler» рухався по автодорозі Київ-Чоп з м. Рівне у напрямку м. Дубно. На ділянці автодороги поблизу н.п. Грушвиця Друга його обігнав автомобіль Opel Vivaro, який рухався на високій швидкості, та який в подальшому (приблизно через 500 метрів) раптово змінив напрямок руху вліво, виїхавши на зустрічну смугу руху (майже на обочину). По вказані зустрічній смузі в цей момент рухався зустрічний автомобіль Toyota RAV 4, який намагався уникнути зіткнення та зміщався праворуч по ходу свого руху, ближче до смуги для розгону де і сталося зіткнення зазначених ТЗ. Інших автомобілів у попутному із ним та автомобілем Opel Vivaro він небачив. Зупинився біля місця ДТП. Також там зупинився автомобіль автомобіля Ауді А3, люди із якого викликали поліцію та швидку медичну допомогу.Водій Opel Vivaro був при свідомості, інших пасажирів там не було. Водій Toyota RAV 4 був без ознак життя, а двоє пасажирів вказаного ТЗ були травмовані. Дівчині, яка була ззаду справа допомогли вийти, а жінку із переднього сидіння діставали працівники ДСНС спільно із працівниками швидкої медичної допомоги, які приїхали за викликом.

Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами по справі. Відомості, які вказують про надання вказаними свідками неправдивих показань з метою обмовити підсудного не встановлено. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків в судовому засіданні не виявлено.

Також судом повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту. Із письмових доказів встановлено наступне.

Згідно витягу із ЄРДР 31.01.2024 р. о 12год. 18 хв. зареєстровано кримінальне провадження № 0000041 про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 31.01.2024 р. приблизно о 08 год. 50 хв. за вищевказаних обставин в межах с. Грушвиця Друга, Рівненського району, Рівненської області.

Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми до нього та фототаблиці від 31.01.2023 р. (а.с. к.п. 11-28) вбачається, що в ході вказаної слідчої дії встановлено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є 348 км + 912 м а/д Київ-Чоп в межах с. Грушвиця Друга, Рівненського району, Рівненської області. Проїздна частина в повздовжньому плані пряма у формі підйому зі сторони м. Рівне в напрямку м. Дубно. Дорожнє покриття для 2 напрямків, шириною 11,2 м. Число смуг для руху в напрямку огляду - 1, їх ширина - 3,8 м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду - 2, їх ширина 3,6 та 3,8 м.

Спосіб регулювання руху на ділянці - дорожня розмітка 1.1, 1.8, 1.11.

На місці ДТП наявні: автомобіль Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , який розташований на додатковій смузі призначеній для розгону та гальмування, передньою частиною в напрямку м. Дубно. У зазначеного автомобіля є пошкодження кузова у передній частині. Перед вищевказаним автомобілем у контакті із передньою частиною знаходиться автомобіль Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , передньою частиною у напрямку м. Рівного. На смузі призначеній для руху зі сторони м. Дубно в напрямку м. Рівне та на додатковій смузі призначеній для розгону та гальмування, що примикається справа до неї, знаходиться ділянка із загальним осипом уламків скла та деталей від автомобілів. На лівому узбіччі на спині, головою в напрямку м. Дубно вздовж дороги лежить труп ОСОБА_9 .

З місця пригоди вказані автомобілі вилучені та поміщені на територію спецмайданчика в с. Городок, Рівненського р-ну, Рівненської області. Труп загиблого для проведення судово-медичної експертизи направлено до моргу КП «Рівненське обласне бюро СМЕ».

Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів на зустрічній для зазначеного автомобіля Opel Vivaro смузі руху, що в свою чергу відповідає обставинам вчиненого злочину та показанням підсудного, потерпілих, та свідків, допитаних в суді.

З висновку судово-медичної експертизи трупа № 58 від 01.03.2023 р. (а.с. к.п. 122-129), вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 у нього були виявлені такі тілесні ушкодження:

- черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів в речовину та під оболонки головного мозку, ран у лівій тім`яно-скроневій ділянці та па підборідді, саден обличчя, крововиливів в м`які тканини голови;

- травма грудей у вигляді уламкових переломів 2-8-го лівих ребер, перелому грудної кістки, крововиливів та ушкоджень обох легень, синця і саден в ділянці лівого надпліччя і передньої поверхні грудей, крововиливів в м`які тканини на рівні переломів;

- закрита травма живота у вигляді тріщини та надривів печінки, селезінки та лівої нирки, розривів лівого купола діафрагми та брижі кишківника, крововиливів у заочеренинну клітковину та у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (в ворота селезінки, нирок, зв`язки печінки), синця та садна на лівій половині живота;

- компресійний перелом 6-го грудного хребця; розрив зчленування лонних кісток з крововиливом в клітковину тазу; відкритий уламковий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки; закритий уламковий перелом нижньої третини правої стегнової кістки; рани в ділянці лівого ліктьового суглобу, лівого стегна та лівої стопи; синці та садна на верхніх і нижніх кінцівках.

Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілого, що підтверджується наявністю рідкої крові в плевральних та черевній порожнинах, станом зовнішніх ушкоджень на час проведення розтину трупа (підсохла запала рожево-червона поверхня саден, відсутність ознак консолідації (зрощення) в краях переломів кісток тощо), наявністю та темно-червоним забарвленням крововиливів навколо ушкоджень.

Види ушкоджень (садна, крововиливи, переломи тощо) та встановлений характер ран свідчать про спричинення їх значною за силою дією тупих предметів (поверхонь). Множинність, масивність та різноманітний характер ушкоджень, їх переважне розташування на одній із поверхонь тіла (передній), наявність ознак різкого загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (в корені легень, ворота селезінки, нирок, зв`язки печінки тощо), в сукупності, свідчать про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма і, загалом, такі ушкодження цілком могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди 31.03.2023 року за вказаних у наданій постанові обставин, а саме - зіткненні двох транспортних засобів, в одном) з яких ОСОБА_9 перебував в якості водія з наступним його травмуванням до частин салону автомобіля внаслідок інерційного зміщення тіла.

Отримані ОСОБА_9 внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди травматичні зміни, в даному випадку, розглядаються в єдиному механізмі виникнення, були небезпечними для життя в момент спричинення і, за цією ознакою, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Встановлена локалізація, розміри та характер окремих ушкоджень на тілі ОСОБА_9 , зокрема, наявність смугастих синців з осадненням на їх фоні - в ділянці лівого надпліччя з поширенням на передню поверхню грудей у напрямку зверху-вниз та зліва-нанраво, а також на лівій половині живота, що має косо-горизонтальне спрямування), загалом, властиві для фіксації тіла водія автомобіля ременем безпеки в момент дорожньо-транспортної пригоди.

Смерть ОСОБА_9 настала від отриманої масивної травми тіла (голови, грудей, живота) з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, що підтверджується виявленням в ході провіщення розтину група зазначених виніс чисельних травматичних змін у вказаних ділянках тіла.

Таким чином, між отриманою ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди масивною травмою тіла і настанням його смерті існує прямий причинно- наслідковий зв`язок.

Згідно Висновку експерта № 135 від 07.02.2023 року, при судово- токсикологічній експертизі в крові та сечі з трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не знайдений. Отже, судово-медичних даних про перебування ОСОБА_9 на момент дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння - немає.

З висновку судово-медичної експертизи № 187 від 22.03.2024 р. (а.с. к.п. 145-148), вбачається що на підставі даних судово-медичної експертизи по медичних документах гр. ОСОБА_9 , відомих обставин справи та у відповідності з поставленими запитаннями, встановлено, що згідно з наданими медичними документами, у ОСОБА_9 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: політравма. Поєднана краніо-абдомінально-скелетна травма: черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеню з наявністю перелому основи черепа через піраміду правої скроневої кістки поєднана із зовнішнім ушкодженням - забійно-рваною раною м`яких тканин лобної ділянки зліва, ускладнена отогемоліквореєю справа та пневмоцефалією; закрита тупа травма живота з наявністю відриву частини тонкої кишки, відрив сигмовидної кишки, розриву поперечних м`язів живота зліва (стан після серединної лапаротомії (від 31.01.2023 р.) та релапаротомії (06.03.2023 р. виведення десцендостоми), ускладнена внутрішньочеревною кровотечою та заочеревиною гематомою; перелом лівої плечової кістки зі зміщенням (МОС від 31.01.2023 р.) ускладнений посттравматичним брахіоплекситом лівої верхньої кінцівки; перелом головки малогомілкової кістки зліва.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 31.01.2023 р., в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, в сукупності згідно п.2.1.3.б, в, л Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 р. № 6, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, відмічених в постанові, а саме при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, при перебуванні потерпілої в салоні автомобіля.

Достовірних судово-медичних даних, які б свідчили за застосування ременів безпеки (синців та саден в місці їх фіксації) в наданих медичних документах на її ім`я не відмічено. З висновку судово-медичної експертизи № 193 від 23.03.2024 р. (а.с. к.п. 140-142), вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи по медичних документах н/л ОСОБА_10 , відомих обставин справи та у відповідності з поставленими запитаннями встановлено, що згідно з наданими медичними документами, у н/л ОСОБА_10 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: політравма, закрита травма органів черевної порожнини у вигляді розриву селезінки (спленектомія 31.01.2023 р.), відриву сальника від попереково-ободової кишки, забою, гематоми стінки та брижі попереково-ободової кишки, забою, гематоми купола сліпої кишки, розриву брижі апендикса, множинних розривів тонкого кишківника, множинних перфорацій тонкої кишки (3 шт), множинних розривів брижі тонкої кишки, відриву шкіри передньої черевної стінки від апоневрозу, яка ускладнилася внутрішньочеревною кровотечою, поєднана із зовнішніми ушкодженнями - осадненнями в ділянці передньої черевної стінки; розрив нижнього полюсу правої нирки, ускладнений правобічною позаочеревинною урогематомою; забійна рана правого стегна.

Вказані тілесні ушкодження в своєму клінічному перебігу ускладнилися геморагічним шоком та постгемсграгічною анемією важкого ступеню, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 31.01.2023 р., в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, в сукупності згідно п.2.1.3. л Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 р. №6, відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Дані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, відмічених в постанові, а саме при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, при перебуванні потерпілої в салоні автомобіля.

Достовірних судово-медичних даних, які б свідчили за застосування ременів безпеки (синців та саден в місці їх фіксації) н/л ОСОБА_10 , в наданих медичних документах на її ім`я не відмічено.

Згідно висновку судової інженерно-транспртної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/118-23/1235-ІТ від 14.02.2023 р. (а.с. к.п. 152-158) на момент експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , знаходились в стані повної відмови.

На момент експертного дослідження малюнок та висота протектора шин коліс автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 відповідали вимогам ПДР. Несправності, які призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , виникли під час дорожньо-транспортної пригоди.

Так як несправностей, які виникли до ДТП в досліджуваних системах автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , не виявлено, то питання про можливість їх виявлення водієм перед виїздом або під час руху, позбавленого логічного змісту з технічної точки зору та експертом не вирішувалось.

Згідно висновку судової інженерно-транспртної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/118-23/1231-ІТ від 09.03.2023 р. (а.с. к.п. 163-170) на момент експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 знаходились в стані повної відмови.

На момент експертного дослідження малюнок та висота протектора шин коліс автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , відповідали вимогам ПДР. Несправності, які призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , виникли під час дорожньо-транспортної пригоди.

Так як несправностей, які виникли до ДТП в досліджуваних системах автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , не виявлено, то питання про можливість їх виявлення водієм перед виїздом або під час руху, позбавленого логічного змісту з технічної точки зору та експертом не вирішувалось.

Згідно висновку судової інженерно-транспртної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/118-23/1239-ІТ від 09.03.2023 р. (а.с. к.п. 175-181) контактування транспортних засобів відбулося між передньою частиною автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , і передньою частиною автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , по всій габаритній ширині транспортних засобів.

Зіткнення автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , з автомобілем Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , відбулося в межах зафіксованої в наданих на експертизу копіях протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 31.01.2023 р. та схемі до нього ділянки скупчення уламків від автомобілів загальними розмірами 3,2 м на 3,7 м.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи від № СЕ-19/118-23/2553-ІТ від 21.03.2023 року щодо дослідження обставин та механізму ДТП (а.с. к.п. 187-194) вбачається, що в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних варіанту №1 (відповідно до показань неповнолітньої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ), водій автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 та п. 10.1 ПДР У країни, тобто рухатися не перевищуючи максимально допустимої швидкості, а перед зміною напрямку руху ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху переконатись, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних варіанту № 2 (відповідно до показань підозрюваного ОСОБА_7 ), водій автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4, п. 12.3 та п. 10.1 ПДР України, тобто рухатися не перевищуючи максимально допустимої швидкості, з моменту об`єктивної можливості виявлення попутного автомобіля який знижує швидкість руху негайно знизити швидкість керованого транспортного засобу до швидкості попутного автомобіля, а перед зміною напрямку руху ліворуч з виїздом на зустрічну смугу руху переконатись, що це буде безпечним, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

В дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто рухатися не перевищуючи максимально допустимої швидкості, а з моменту виникнення небезпеки для руху, негайно вжити заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки.

В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб раніше, ніж місце зупинки було б досягнуте автомобілем ОРЕL Vіvаго, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, в діях водія автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди не вбачається.

В дорожній обстановці, яка наведена у варіанті № 1 (відповідно до показань неповнолітньої ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) наданих на експертизу вихідних даних, дії водія автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В дорожній обстановці, яка наведена наданих на експертизу вихідних даних варіанту №2 (відповідно до показань підозрюваного ОСОБА_7 ), дії водія автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 10.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

З висновку судово-медичної токсикологічної експертизи від 10.02.2023 р. № 184 (а.с. к.п. 132-133) у наданій на дослідження крові ОСОБА_7 етиловий спирт не виявлено.

Згідно посвідчення водія НОМЕР_5 від 30.12.2022 р. (а.с. к.п. 31) ОСОБА_7 отримував право керування ТЗ.

Згідно полісу серії ЕР № 211898300 від 07.11.2022 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Т. 1 а.с. 173-174, 203 - зворот, а.с. к.п. 36) зі строком дії договору по 07.11.2023 р., ОСОБА_7 , як страхувальник, уклав відповідний договір щодо автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , із ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", як страховиком. Страхова сума на 1 потерпілого: 320 000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, та 160 000 грн. за шкоду, заподіяну майну.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Т. 1 а.с. 204-205) ОСОБА_15 повідомив ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" по телефону 31.01.2023 р. та письмово 01.02.2023 р. про вказану ДТП, що мала місце 31.01.2023 р. о 08 год. 50 хв. з участю застрахованого автомобіля Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , та із зазначенням про наслідки ДТП.

Згідно висновку судової транспртно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/118-23/2582-АВ від 10.03.2023 р. (а.с. к.п. 199-213) ринкова вартість автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2023 р. складала 925 930,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2023 р. складала 1 758 888,09 грн.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 31.01.2023 р. складала 925 930,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.02.2020 р. (а.с. к.п. 32) власником автомобіля Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 є ОСОБА_9 .

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були допитані всі заявлені свідки та вирішені заявлені клопотання. Будь-які належні та допустимі докази на спростування доказів обвинувачення сторонами, під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 373 КПК суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Вказані обставини не зазначені в обвинувальному акті, однак знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді.

Щире каяття у даному випадку прослідковується у підсудного, із урахуванням того, що він повністю визнав свою винуватість не лише формально, але й висловлював щирі вибачення та співчуття потерпілим, всіляко намагаючись відшкодувати заподіяну ним шкоду та вчиняв кокретні дії для прийняття потерпілими таких його звернень та компенсацій відшкодувань, визначених потерпілими, що підтверджено потерпілими та їх представником.

Також у даному випадку викривальні покази підсудного, надані ним в суді вказують, що він намагався сприяти встановити усі обставини події та розкриттю злочину. Певні розбіжності у його поясненнях та поясненнях потерпілої і свідків щодо наявності та руху інших автомобілів, які могли б створювати певні перешкоди для підсудного, як водія, за вказаних обставин справи, не є настільки суттєвими та критичними, для висновку про намагання ОСОБА_7 ввести слідсто та суд в оману, а навпаки може бути розцінено як його суб`єктивне та особисте, хоча й помилкове, сприйняття вказаної дорожньої обстановки та зумовлене також і його станом після ДТП.

Добровільне відшкодування підсудним для потерпілих визначених ними компенсацій на загальну суму понад 1 млн. 171 тис. 500 грн. підтверджується не лише із пояснень підсудного, але і з письмових звернень потерпілих та пояснень їх представника, та із урахування обставин цієї справи у даному випадку може бути віднесене до пом`якшуючих покарання обставин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинено тяжкий злочин з необережності. За таких обставин у винного відсутній умисел на настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча він повинен був і міг їх передбачити (див. ст. 24, 25 КК). Враховується також і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, із урахуванням особи винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, однак притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, наявність у нього права керування транспортиними засобами, його сімейний стан, стан його здоров`я та встановлені щодо нього діагнози, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, відомості про працевлаштування та встановлення інвалідность ІІ гр., відсутність обтяжуючих покарання обставин, наведені обставини справи, настання наслідків ДТП у виді смерті людини та тяжких тілесних ушкоджень двом потерпілим, одна з який на час події була неповнолітньою, також і ставлення винного до таких наслідків, із урахуванням позиції потерпілих, думки захисника, доводів прокурора, висновків із досудової доповіді органу пробації (т. 1 а.с. 160-166), у даному випадку суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_7 необхіднообрати покарання у виді позбавлення волі в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, із позбавлення права керувати транспортними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України.

Зазначається, що позиція потерпілих стосовно призначення покарання у справах цієї категорії не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету.

Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який його засуджено, відноситься до категорії тяжких, але неумисних злочинів, підсудний позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, родину, потерпілі підтвердили досягнення згоди та відшкодування підсудним визначених ними компенсацій, звернулись про відсутність будь-яких претензій до нього та зазначили про відсутність заперечень призначення покарання без його реального відбування з випробуванням та іспитовим строком, підсудний добровільно здійснив виплати за позовом прокурора, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо поведінки обвинуваченого протягом часу з моменту вчиненого до дня ухвалення вироку, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_7 можливо застосувати положення ст. 75 КК та звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із іспитовим строком, встановленим законом, та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки виправлення підсудного можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах проживання з сім`єю та здійснення за ними контролю з боку органу пробації.

Додаткове покарання, що призначається судом, має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, наслідки які настали, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК.

Щодо цивільних позовів.

Пред`явлені прокурором цивільні позови в інтересах держави в особі Національна служба здоров`я України до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування: потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 224 тис. 201 грн. 13 коп. та ОСОБА_10 в розмірі 69 тис. 728 грн. 40 коп. (т. 1 а.с. 112-132, 88-111) - були повністю визнані обвинуваченим ОСОБА_7 та підлягають до задоволення повністю.

До початку судового розгляду потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в своїх інтересах та як законний представник (на той час неповнолітньої онуки) ОСОБА_10 пред`явли цивільний позов від 10.05.2023 р. до ОСОБА_7 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та матеріальної шкоди заподіяної від злочину (т. 1 а.с. 19-37, 42-51, 53-84). Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України подав до суду відзив на вказаний позов в частині вимог до МТСБУ, зазначивши про наявність діючого на час події договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 211898300, укладений із ПрАТ "УПСК" (а.с. 167-176).

Враховуючи вищевказане, представник позивачів подав до суду уточнений цивільний позов від 25.09.2023 р. (т. 2 а.с. 7-13, 34-35), замінено відповідача замість МТСБУ визначено Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" (т. 2 а.с. 34-35, 99). Також повідомлено про заміну законного представника неповнолітньої потерпілої її матір`ю ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 29-32). У вказаному позові із урахуванням доповнень (т. 2 а.с. 37-98, 103-138) пред`явлено вимоги про стягнення на користь: 1) ОСОБА_11 моральної шкоди із ОСОБА_7 в сумі 1 млн. грн. та з ПАТ "УСПК" в сумі 320 тис. грн.; 2) ОСОБА_9 із ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 1 млн. 071 тис. 335 грн. 92 коп. та моральної шкоди в сумі 1 млн. грн., а також із ПАТ "УСПК" матеріальної шкоди в сумі 160 тис. грн. та моральної шкоди в сумі 320 тис. грн.; 3) ОСОБА_10 із ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 1 млн. грн., а також із ПАТ "УСПК" моральної шкоди в сумі 320 тис. грн. та страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника в сумі 75 тис. 114 грн.

Як зазначено вище, потерпілі, як цивільні позивачі, у своїх писмьових зверненнях просили задовольнити їх вимоги частково, зазначивши про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 , та стягнути із ПАТ "УСПК" вказані заявлені суми відшкодування матеріальної та моральної шкоди та відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника (т. 2 а.с. 235-242). Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала такі заяви потерпілих щодо цивільного позову.

Представник цивільного відповідача ПАТ "УПСК" подала відзиви на цивільний позов потерпілих (т. 2 а.с. 165-179). В судовому засіданні представник ПАТ "УПСК" ОСОБА_16 пред`явлені до страхової компані вимоги визнала частково.

1) Повністю визнала вимоги про стягнення на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням її ТЗ Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , в сумі 160 тис. грн.

2) Повністю визнала вимоги про стягнення на користь ОСОБА_10 в частині про стягнення страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника. Зазначила при цьому, що за розрахунками страхової компані така сума повинна бути 241 тис. 200 грн., тобто більшою, ніж та що вказана у позові. Однак, враховуючи пред`явлення суми розрахованої представником потерпілої, погодилась щодо стягнення 75 тис. 114 грн.

3) Частково визнала вимоги про стягнення на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 по 320 тис. грн. кожному із них моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_17 , та для ОСОБА_11 і ОСОБА_10 такої моральної шкоди також і у зв`язку із отриманням тяжких тілесних ушкоджнь. Зазначила, що ПАТ «УПСК», як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (зазначений раніше поліс ЕР/211898300), у разі настання страхового випадку, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП здоров`ю, майну третьої особи, в порядку та на умовах, встановлених ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV (що діяв на час події та настання страхового випадку - https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3720-20#n243).

Зазначила про відсутність розрахунку виртат на лікування ОСОБА_11 та ОСОБА_10 для визначення розміру моральної шкоди, заподіяної їм у зв`язку із отриманням тяжких тілесних ушкоджнь, який (розмір такої шкоди) відповідно до ст. 26-1 вказаного Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповіно до ст. 27 вказаного Закону, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У даному випадку представник цивільного відповідача вважає, що загальний розмір моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_17 , складає 80 тис. 400 грн. та має бути поділений рівними частинами між всіма особами, які мають право на отримання такого виду страхового відшкодуванн, тобто між потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та погодилася щодо стягнення зі страхової компанії на користь потерпілих моральної шкоди по 26 тис. 800 грн. кожному із них.

При цьому, представник цивільного відповідача не уточнила, чому обрано саме мінімальний розмір, який вказаний у Законі, а не в більшому розмірі, а саме 320 тис. грн., що вказаний у страховому полісі ЕР/211898300.

У даному випадку, із урахуванням відмови потерпілих від вимог, пред`явлених до обвинуваченого ОСОБА_7 , визанння частково представником ПАТ "УПСК" вимог, що пред`явлені до цієї страхової компанії, із урахуванням воложень ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV (що діяв на час події та настання страхового випадку) суд повністю задовольняє пред`явлені позовні вимоги, про стягнення з ПАТ "УПСК" на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у зв`язку із пошкодженням її ТЗ Toyota RAV 4, реєстр. номер НОМЕР_3 , в сумі 160 тис. грн.

Інші пред`явлені вимоги про стягнення з ПАТ "УСПК" на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 320 тис. грн. на кожного із них та страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника в сумі 75 тис. 114 грн. - залишити без розгляду. У даному випадку враховано положення ст. 128 КПК, відповідно до яких форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Оскільки провадження у справі за цивільним позовом відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК щодо надання суду відповідних розрахунків щодо суми позову. Тобто у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають їх розгляду по суті, але можуть бути усунуті в майбутньому. Надання із позовом копії чеків та квитанцій про оплату лікування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не може замінити собою необхідність здійснення представником потерпілих відповідного та належного розрахунку щодо витрат на лікування і такий обов`язок щодо проведення та надання розрахунку не повинен перекладатися на суд, оскільки розгляд справи здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Законом. Також звертається увага й на те, що представник цивільного позивача зазначала про готовність страхової компані здійснити виплати потерпілій (неповнолітній на час події) ОСОБА_10 страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника, у розмірі 241 тис. 200 грн., що значно перевищує суму, вказану у позові 75 тис. 114 грн.

Особа, цивільний позов якої в кримінальному провадженні залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права керування обраховується з моменту набрання законної сили вироком, згідно ч. 3 ст. 55 КК України.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби - до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 діб (21 березня 2025 р. включно).

Покласти на ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду; 3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_7 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 до Державного бюджету України витрати понесені КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради на стаціонарне лікування ОСОБА_9 в розмірі 224 тис. 201 грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 до Державного бюджету України витрати понесені КП "Рівненська обласна дитяча лікарня" на стаціонарне лікування ОСОБА_10 в розмірі 69 тис. 728 грн. 40 коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в частині відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю та стягнути на користь ОСОБА_9 із Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" матеріальну шкоду в розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень.

Цивільний позов про стягнення на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 моральної шкоди та страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, спричиненою втратою годувальника - залишити без розгляду.

Особа, цивільний позов якої в кримінальному провадженні залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування в загальній сумі 11 тис. 326 грн. 80 коп.

Реквізити для сплати витрат на експертизи: Отримувач коштів: ГУК у Рівненській обл./ Рiвнен.міс.тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38012494, номер рахунку(IBAN): UA0017527, код класифікації доходів бюджету: 21081100

Скасувати арешт автомобілів Toyota RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02.02.2023 р. у справах № 569/1865/23.

Речові докази (розділ IV реєстру матеріалів доданий до обвинувіального акту):

- автомобіль Opel Vivaro, транзитний номерний знак НОМЕР_2 повернути власнику ТзОВ "ОЛЛ ВЕСТ КАР" м. Луцьк;

- автомобіль Toyota RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1