Справа № 489/9826/24
Провадження № 1-кс/489/1287/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

27 грудня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0001459, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 року, про арешт майна,

встановила:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 23.12.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення його збереження як речового доказу для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та проведення експертиз.

В судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглянути без його участі, зазначив що клопотання підтримує в повному обсязі.

Підозрювана та її захисник подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, відомості про які внесені до ЄРДР за №0001459 за ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.

Так. ОСОБА_4 підозрюється за ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України в тому, що у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбала, зберігала наркотичні засоби з метою подальшого збуту, а також у незаконному збуту, крім того, вчиненому повторно.

23.12.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: купюру номіналом 500 гривень, 1 шт. № ВД 2218834; купюру номіналом 200 гривень, 1 шт.№ ЗВ 1244274; купюру номіналом 100 гривень, 1 шт. №ЕЕ 6072764, які упаковано до сейф пакету № ICR 0081348. Також вилучено грошові кошти на загальну суму 670 гривень, три купюри номіналом 20 гривень №№ АН 4782312, ЄА 8843513, ГТ 6560346, одна купюра номіналом 10 гривень № ЮЕ 3602657, чотири купюри номіналом 100 гривень №№ УУ4314827, ЗГ 9762733, ЄЄ 0220622, ЗГ 9762733, одна купюра номіналом 200 гривень № АР 2644823, які упаковано до сейф пакету № ICR 0081347. В гаманці чорного кольору виявлено грошові кошти - одна купюра номіналом 1000 гривень №ЗМ 9046859, одна купюра номіналом 500 гривень № ВТ 6064957, які вилучено та поміщено до сейф пакету № ICR 0081349. В коридорі в сумці на колесах виявлено чотири зіп-пакети з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, які поміщено до сейф пакету №PSP 2330852. Також ОСОБА_4 добровільно видала мобільний телефон марки SAMSUNG А51, в корпусі білого, кольору, імей - НОМЕР_1 , імей2 - НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № ICR 0081353.

23.12.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню про що винесено відповідну постанову.

Вилучене в ході санкціонованого обшуку майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, оскільки належить особі, за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, наразі здійснюється досудове розслідування, та визнане речовим доказом постановою слідчого, та на даний час досудове розслідування триває і у провадженні не прийняте остаточне рішення, тому з метою забезпечення збереження вилученого майна для розслідування та проведення необхідних процесуальних дій, необхідно накласти на нього арешт.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0001459 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, накласти арешт на майно, вилучене 23.12.2024 в ході обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме: купюру номіналом 500 гривень, 1 шт. № ВД 2218834; купюру номіналом 200 гривень, 1 шт. №ЗВ 1244274; купюру номіналом 100 гривень, 1 шт. №ЕЕ 6072764, грошові кошти на загальну суму 670 гривень, три купюри номіналом 20 гривень №№ АН 4782312, ЄА 8843513, ГТ 6560346, одна купюра номіналом 10 гривень № ЮЕ 3602657, чотири купюри номіналом 100 гривень №№ УУ4314827, ЗГ 9762733, ЄЄ 0220622, ЗГ 9762733, одна купюра номіналом 200 гривень № АР 2644823, одна купюра номіналом 1000 гривень №ЗМ 9046859, одна купюра номіналом 500 гривень № ВТ 6064957, зіп-пакети з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, мобільний телефон марки SAMSUNG А51, в корпусі білого, кольору, імей - НОМЕР_1 , імей2 - НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1