Справа 556/3163/24
Номер провадження 1-кп/556/31/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000181 від 07.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, військовозобов"язаного не працює, раніше не судимого, -

За ч.2 ст. 286 КК України,-

Встановив:

04.11.2022 приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , рухаючись мотоциклом, марки "Kinlon JL. 150-70C", (VIN НОМЕР_1 ) реєстраційний номер НОМЕР_2 , проїжджою частиною вулиці Центральна в с. Мульчиці, Вараського району. Рівненської області, зі сторони с. Журавлине в напрямку с. Уріччя, Вараського району, Рівненської області, всупереч п.12.3 Правил дорожнього руху, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не врахував дорожньої обстановки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з права на ліво переходила проїжджу частину автодороги, що пролягає по вул. Центральна в с. Мульчиці Вараського району, Рівненської області, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому скроневої-тім`яної кістки черепа справа, гострої дрібно епідуруальної гематоми в правій скронево-тім`яній зоні, забійної підшкірної гематоми в в/3 лівого стегна, осадженої рани лівої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з скоєнням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, яке виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керус транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, розкаявся у вчиненому і пояснив, що 04.11.2022 їхав мотоциклом, марки "Kinlon JL. 150-70C", по вул. Центральній в с. Мульчиці, Вараського району Рівненської області. Потерпіла переходила дорогу, він її не побачив і допустив зіткнення зачепив лівою стороною мотоцикла. Допоміг потерпілій піднятися, викликали швидку допомогу, поліцію.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має. Просить міру покарання призначити обвинуваченому відповідно до закону.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, що вчинив тяжкий злочин, з необережності.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, на утриманні має неповнолітню дитину, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, потерпіла претензій не має.

Згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення - середній, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, конкретні обставини справи, думку потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, відсутність у потерпілої претензій матеріального чи морального характеру.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів, згідно ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання: чотири роки позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 9466 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень.

Речові докази:

-мотоцикл, марки "Kinlon JL. 150-70C", реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1