Справа № 642/8148/24
Провадження № 1-кп/642/792/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст.381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акту рамках кримінального №0000423 від 10 листопада 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місті Харкові та будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, знайшов при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах 1 (один) прозорий полімерний пакет з фіксатором з порошкоподібною речовиною білого кольору, та, усвідомлюючи, що речовина в пакеті є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, поклав вищевказаний пакет з речовиною до правої зовнішньої кишені куртки, в яку останній був одягнутий.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив всі дії, які вважав за необхідне для незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, ОСОБА_3 приховуючи 1 (один) прозорий полімерний пакет з фіксатором в правій зовнішній кишені куртки, в яку був одягнутий, направився по вул. Переяславській в місті Харкові, прямуючи в бік свого місця мешкання.

Таким чином, ОСОБА_3 у зазначений спосіб почав незаконно зберігати придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня протиправні дії ОСОБА_3 , пов?язані з незаконним зберіганням психотропної речовини, були припинені на законних підставах працівниками патрульної поліції УПП в Харківській області ДПП, які зупинили останнього о 13 годині 36 хвилин біля будинку № 6 по вулиці Переяславській у м. Харків, для здійснення опитування та перевірки документів. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», у ОСОБА_3 було перевірено документи та проведено опитування особи, також згідно ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку, в ході якої було виявлено 1 (один) прозорий полімерний пакет з фіксатором з порошкоподібною речовиною білого кольору, зі слів останнього речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, у зв`язку з чим було викликано слідчо - оперативну групу.

Надалі прибувший за викликом оператора «102» слідчий у складі СОГ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНІ в Харківській області, 09.10.2024 у період з 14 години 21 хвилини до 14 години 27 хвилин під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Переяславська, біля будинку № 6, в присутності двох понятих та за участі ОСОБА_3 виявив та вилучив 1 (один) прозорий полімерний пакет з фіксатором з порошкоподібною речовиною білого кольору. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/34717-НЗПРАП від 28.11.2024, надана на експертизу речовина, масою: 0,3109 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в складі речовини становить: 0,2468 г.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, що віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N?770 від 06.05.2000.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 представлений захисником адвокатом ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_5 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку не має, не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Згідно аб. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд дійшов висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді пробаційного нагляду та покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Відповідно до ч.1ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п.4 ч.3 ст.59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років (ч.4ст.59-1КК України).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним, законним, справедливим та цілком достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/34717-НЗПРАП від 28.11.2024 в сумі 2 387 грн. 70 коп.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган зпитань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/34717-НЗПРАП від 28.11.2024 в сумі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 копійок.

Речові докази: вилучений в ході огляду місця події від «09» листопада 2024 року 1 (один) прозорий полімерний зіп-пакет пакет з всередині з білою порошкоподібною речовиною. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/34717-НЗПРАП від 28.11.2024, надана на експертизу речовина, масою: 0,3109 г, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в складі речовини становить: 0,2468 г., які зберігаються в камеру схову ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (квитанція № 1098) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1