печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001124 від 03.09.2021,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника начальника третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 20.09.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone13, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 із сім картою з № НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету № WАR2004919, блокнот з чорновими записами, аркуш паперу з чорновими записами та копія проєктної документації на 4 арк., які упаковано до спеціального пакету №WAR2004918.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 , його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, просили підмовити у задоволенні.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

З матеріалів клопотання убачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НПУ) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001124 від 03.09.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у травні 2021 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не вдалося, у невстановлених на сьогодні осіб виник злочинний умисел, спрямований на незаконне власне збагачення шляхом вчинення корисливих злочинів, спрямованих на підроблення документів, використання підроблених документів, внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення реєстрації до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), завідомо неправдивих відомостей, та подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті в травні 2021 року, більш точний час та місце стороною обвинувачення не з`ясовані, невстановлені на теперішній час особи у невстановлений спосіб отримали інформацію про смерть останнього та наявність у нього рухомого та нерухомого майна, після чого в них виник умисел, направлений на заволодіння майном померлого ОСОБА_6 , шляхом обману, в особливо великих розмірах, визначивши майно померлого, як об`єкти свого злочинного посягання.

У ході виконання доручення слідчого, оперативними співробітниками ДСР НП України встановлено осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, окрім інших, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підготував документацію БТІ для ОСОБА_7 щодо будинку в с. Красилівка, яку в подальшому було використано у нотаріуса під час подачі останнім для вступу в заповіт. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

20.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/38806/24-к від 30.08.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone13, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 із сім картою з № НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету № WАR2004919, блокнот з чорновими записами, аркуш паперу з чорновими записами та копія проєктної документації на 4 арк., які упаковано до спеціального пакету №WAR2004918.

20.09.2024 вилучені у ході обшуків вище зазначені речі та документи відповідно до статті 98 КПК України, на підставі винесеної постанови, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Арешт з метою забезпечення речових доказів по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено під час проведення обшуку 20.09.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone13, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 із сім картою з № НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету № WАR2004919, блокнот з чорновими записами, аркуш паперу з чорновими записами та копія проєктної документації на 4 арк., які упаковано до спеціального пакету №WAR2004918, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 20.09.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 13, імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 із сім картою з № НОМЕР_3 , пароль НОМЕР_4 , який упаковано до спеціального пакету № WАR2004919, блокнот з чорновими записами, аркуш паперу з чорновими записами та копія проєктної документації на 4 арк., які упаковано до спеціального пакету № WAR2004918.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1