ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000187 від 24.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Стаханов Луганської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, інвалідом та військовослужбовцем не є, раніше судимого: 25.12.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 близько 12:30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , перебував поруч з будинком, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 315, де у останнього раптово виник умисел, спрямований на незаконне викрадення, банківської картки. Керуючись корисливим мотивом, з раптово виниклим умислом, направленим на викрадення офіційного документа, діючи умисно, протиправно та незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на викрадення офіційного документа, ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою здійснення у подальшому незаконних дій із банківською карткою, а саме зняття грошових коштів з банківського рахунку ОСОБА_5 для власного збагачення таємно викрав із чоловічої сумки потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав на лавці біля вказаного будинку, банківські картки банку «Ощад-Банк» № НОМЕР_1 з надписом «ОСОБА_8», карту банку «Ощад-Банк» № НОМЕР_2 , картку банку «Приват Банк» № НОМЕР_3 , карта банку «Приват Банк» № НОМЕР_4 , які імітовані на ім`я ОСОБА_5 та є офіційним документом так, як згідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-4, положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 № 414, с електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом, так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків, а також таємно викрав мобільний телефон Nokia 6300 IC: НОМЕР_5 , type-RM-217, НОМЕР_6 з сім картою з номером НОМЕР_7 , вартість якого відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи від 07.11.2024 № CE-19/121-24/32881-ТВ становить 400 гривен, що не є кримінально караним діянням, за допомогою якого отримав доступ до персональних даних потерпілого ОСОБА_5 , наявних в АТ « Приват Банк».

Після чого, ОСОБА_3 здійснив зняття готівки та розрахунок за товари викраденою банківською карткою АТ «Приват Банку» № НОМЕР_4 .

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, 05.09.2024 об 13:02, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи за адресою м. Харків вул. Валентинівська, 56, маючи у користуванні раніше викрадену у потерпілого ОСОБА_6 картку для виплат банку АТ «Приват Банк» із номером НОМЕР_4 , та маючи можливість розпорядження банківською карткою, керуючись корисливим мотивом, з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, протиправно та незаконно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, який в подальшому був неодноразово подовжений, достовірно знаючи про його введення на всій території України, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, маючи доступ до картки та володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер картки, за допомогою, викраденого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 марки «Nokia 6300» з надписами IC:661VRM217,type-RM-217, НОМЕР_6 з сім картою з номером НОМЕР_7 та невстановленого в ході досудового розслідування пристрою, зайшов до додатку «Приват24», а саме до рахунку карти АТ «Приват Банк» із номером НОМЕР_4 та шляхом вільного доступу, у період часу з 13:04 05.09.2024 до 20:00 05.09.2024, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти а саме:

- 05.09.2024 о 13:02 здійснив розрахунок у магазині «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 56 на суму 34,15 грн;

- 05.09.2024 о 13:32 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на банківську картку картку з № НОМЕР_8 в розмірі 105 гривень з урахуванням комісії банку 5,00 грн;

- 05.09.2024 о 13:34 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на банківську картку з № НОМЕР_8 в розмірі 5025 гривень з урахуванням комісії банку 25,00 грн;

- 05.09.2024 о 13:52 шляхом зняття готівки в банкоматі, який розташований за адресою: м. Харків вул. Валентинівська, 35/81 в розмірі 20 000 тисяч гривень;

- 05.09.2024 о 13:54 шляхом зняття готівки в банкоматі, який розташований за адресою: м. Харків вул. Валентинівська, 35/81 в розмірі 20 000 тисяч гривень;

- 05.09.2024 о 13:55 шляхом зняття готівки в банкоматі, який розташований за адресою: м. Харків вул. Валентинівська, 35/81 в розмірі 20.000 тисяч гривень;

- 05.09.2024 о 13:56 шляхом зняття готівки в банкоматі, який розташований за адресою: м. Харків вул. Валентинівська, 35/81 в розмірі 10 000 тисяч гривень.

Після цього ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку 15 по вул. Валентинівській м.Харкова, у період часу з 19-15 05.09.2024 до 20:00 05.09.2024, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти а саме:

- 05.09.2024 о 19:15 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на ігровий сайт https://supergra.uа в розмірі 500 гривень;

- 05.09.2024 о 19:19 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на ігровий сайт https://supergra.uа в розмірі 500 гривень;

- 05.09.2024 о 19:53 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на ігровий сайт https://supergra.uа в розмірі 1500 гривень;

- 05.09.2024 0 20:00 шляхом перерахування з банківської картки НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів на ігровий сайт https://supergra.uа в розмірі 500 гривень;

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 78 164, 15 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 05.09.2024 близько 12:30, більш точного часу не встановлено ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 315 по вул. Академіка Павлова м.Харкова, маючи у користуванні викрадений мобільний телефон марки «Nokia 6300» з надписами IC: НОМЕР_5 , type-RM-217, НОМЕР_6 з сім картою з номером НОМЕР_7 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , змінив пароль без дозволу власника до інтернет-банкінгу «Приват 24» та використовуючи мобільний додаток «Приват 24», який, згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є електронним платіжним засобом, та, відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника, повторно втрутився в роботу електронного платіжного засобу, а саме зайшов у особистий кабінет ОСОБА_5 у АТ КБ «Приват Банк», зареєстрованого та належного останньому карткового рахунку № НОМЕР_9 та незаконно, отримавши інформацію про поточний стан рахунку ОСОБА_5 , яка відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, отримав можливість розпоряджатись коштами та функціями вищезазначеного банківського рахунку всупереч волі власника.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов визнав у повному обсязі.

Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:

за епізодом 05.09.2024 за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів;

за епізодом 05.09.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

Під кваліфікуючою ознакою повторності, розуміється вчинення особою, яка раніше вчинила, окрім іншого кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 КК України.

за епізодом 05.09.2024 за ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно.

Під кваліфікуючою ознакою повторності, розуміється вчинення особою, яка раніше вчинила, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

25.12.2024 ОСОБА_3 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 27.01.2025.

Таким чином, суд визнає, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, повторно.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, визнає цивільний позов повністю, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться: ч. 1 ст. 357 КК України до кримінального проступку, ч. 2 ст. 389 КК України до нетяжкого злочину, ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину, розмір заподіяної шкоди, яка не відшкодована, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді обмеження волі за ч. 1 ст. 357 КК України, у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст. 361 КК України, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд вважає необхідним визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.

З наданих до суду письмових матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі; початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , рахується з 25.12.2024 року; відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 17.09.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирок набув законної сили 27.01.2025.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024, тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2025 ОСОБА_3 залишено в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду даного кримінального провадження.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку тобто з 04.02.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення та відбування покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України 17.09.2024 по 03.02.2025, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення.

При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_5 цивільного позову, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 на суму 78 164,15 грн, який повністю визнав обвинувачений ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 129, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 361 КК України і призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 361 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяців.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з дня ухвалення вироку - 04.02.2025.

У строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати частково відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.12.2024, а саме з 17.09.2024 по 03.02.2025 включно.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 18.10.2024 по справі № 953/9221/24 (провадження № 1-кс/953/7675/24).

Мобільний телефон ТМ «Нокія» 6300, з надписами ІС: НОМЕР_10 ,type-RM-217 НОМЕР_6 з сім картою з надписами: ACE card НОМЕР_12, банківську карту банку «Ощад-Банк» з № НОМЕР_1 з надписом «ОСОБА_8», банківську карту банку «Ощад-Банк» з № НОМЕР_2 , банківську карту банку «Приват Банк» з № НОМЕР_3 , банківську карту банку «Приват Банк» з № НОМЕР_4 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_11 ) на відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 78 164,15 (сімдесят вісім тисяч сто шістдесят чотири, 15) грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1