У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 348/88/25

Номер провадження 1-кс/348/43/25

16 січня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника

ІНФОРМАЦІЯ_1 в Івано-Франківській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна скаргу представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання,

У с т а н о в и в :

До суду в порядку ст. 206 КПК України звернулася адвокат ОСОБА_3 із заявою про незаконне затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його безпідставне утримання у ІНФОРМАЦІЯ_3 . В скарзі адвокат просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у пункті попереднього збору військовослужбовців АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.12.2024 був доставлений військовими у пункт попереднього збору військовослужбовців АДРЕСА_1 . З 31.12.2024 по 03.01.2025 ОСОБА_5 возили по різним військовим частинам міста Золочева, Самбора, Рівного та Житомира в резинових шльопанцях, проте, у зв`язку із поганим станом здоров`я його ніде не приймали. 03.01.2025 ОСОБА_5 знову доставили у пункт попереднього збору військовослужбовців № 2 за адресою АДРЕСА_2 , де його утримують по сьогодні. Територія пункту попереднього збору військовослужбовців є обгородженою та охороняється озброєними військовими. Звертає увагу, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не наділені повноваженнями на затримання, привід і позбавлення волі будь-яких осіб. Жодних документів на підставі яких ОСОБА_5 там знаходиться, йому не показують.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги, надала пояснення, аналогічні викладеному у скарзі, та доповнила, що ОСОБА_5 вільно користується телефоном і до теперішнього часу перебуває у м. Надвірна. ОСОБА_5 не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, відносно нього немає жодного кримінального провадження.

В судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 пояснила, що ТЦК та СП не наділені повноваженнями затримувати та утримувати осіб. ОСОБА_5 був добровільно доставлений працівниками поліції 31.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно пройшов ВЛК, за висновком якої він є придатним до військової служби, однак висновок ВЛК підписати відмовився. ОСОБА_5 дійсно відвозили в різні військові частини, однак, у зв`язку із тим, що він відмовлявся служити, його повертали в пункт збору. Документи, які підтверджують вказані обставини, вона надати не може, оскільки вони мають гриф "ДСК". Також надала суду довідку військово-лікарської комісії № 243/5/4619 про те, що 31.12.2024 був проведений медичний огляд позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією № 2 при ІНФОРМАЦІЯ_5 на базі КНП "Обласна клінічна лікарня" ІФ ОР, діагноз - здоровий, придатний до військової служби; картку обстеження та медичного огляду КНП "ОКЛ ІФ ОР" ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз - здоровий та придатний до військової служби; акт про відмову від підпису висновку Військово-лікарської комісії від 31.12.2024 № 16198, обставини відмови не пояснив; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по строковій частині) № 15 від 15.01.2025 про те, що солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 вважати таким, що вибув 15.01.2025 в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби. Підстава Указ Президента України від 28 жовтня 2024 року № 741/2024 року.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

При цьому слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Слідчим суддею встановлено, що згідно із витягом з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.01.2025, солдат ОСОБА_5 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та вибув 15.01.2025 в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що проголошуючи право на свободу, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини означає фізичну свободу особи, а поняття свободи особистості має тлумачитись як відсутність будь-якого незаконного утримання.

У пункті 59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08.06.1976 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам статті 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення статті 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя». Водночас подібні обмеження щодо цивільних осіб є неприйнятними.

Як встановлено у п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

З огляду на вищезазначену норму та встановлених фактичних обставин, слідчий суддя доходить висновку, що станом на 15.01.2025 для солдата ОСОБА_5 розпочалася військова служба, а тому, у розумінні вищевказаного рішення ЄСПЛ, останній має статус військовослужбовця, а отже не зазнав втручання у права та основоположні свободи, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Суд зауважує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації в особливий період не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, який передбачений ст. 65 Конституції України, а отже не є незаконним утриманням особи.

Як встановлено в судовому засіданні, у даному випадку має місце незгода ОСОБА_5 та його захисника із діями уповноважених органів, пов`язаними з мобілізацією.

Встановлені в судовому засіданні обставини не відносяться до правовідносин, які регулюються нормами КПК України, оскільки слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні, а ОСОБА_5 не затримувався в порядку норм КПК України, тобто не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_5 службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, останній не позбавлений права звернутись для судового захисту із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17 (провадження № 51-7276 кмо 18), ухвала, постановлена слідчим суддею за наслідком розгляду скарги в порядку ст. 206 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Надвірнянського

районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 16.01.2025 о 13.30 год.