465/2788/24
1-кп/465/280/25
У Х В А Л А

Іменем України

14.02.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження №0000146 від 03.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортники Жидачівського району Львівської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно представленого на розгляд суду обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 21.01.2024 року близько 15:50 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в торговому приміщенні магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 113, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами, викрав із стелажа матеріальні цінності, що перебувають на балансі даного магазину, а саме: 5 плиток молочного шоколаду «Milka» з начинкою зі смаком ванілі та печивом «ОРЕО», вагою по 300 г., вартістю без ПДВ за 1 шт. 102 грн., які заховав під свою куртку, пройшов повз касову зону, не оплативши за викрадений товар, та покинув приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет», чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 510 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто y вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, яке мотивоване втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто з підстав декриміналізації. При цьому, наголосив, що його позиція є добровільною і не є наслідком будь-якого тиску.

Прокурор ОСОБА_3 заявлене обвинуваченим клопотання підтримав, просив закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886- ІХ.

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «АТБ-Маркет» - ОСОБА_5 , будучи неодноразово належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, цивільного позову у кримінальному провадженні не заявляв.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та справи, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Так, частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового Кодексу України передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року складає 3028 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 1514 грн. А тому, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становило 3028 грн. (1514 грн. неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який дорівнює податковій соціальній пільзі, х 2).

Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, у постанові від 07.10.2024 року зробила висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки, зазначивши, що Закон України від 18.07. 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Таким чином, зміни, внесені Законом України № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та у разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене та те, що під час проведення розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих обвинуваченому діянь, водночас ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна на суму, яка є меншою, ніж 3028 грн. станом на 2024 рік, у зв`язку з чим на даний час інкриміноване йому діяння із врахуванням положень ст.5 КК України не є кримінально караним, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, при цьому, самостійно наполягає на такому закритті, суд вбачає наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У разі повного закриття провадження (коли у висунутому обвинуваченні не залишилось правопорушень, по яких продовжується провадження), суд вирішує долю речових доказів (ч. 9 ст. 100 КПК України), скасовує арешти майна (ч. 4 ст. 174 КПК України) та запобіжні заходи (за наявності).

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 372, 376, 479-2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000146 від 03.02.2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речовий доказ - 1 DVD-R диск із записами за 21.01.2024 року з камер відеоспостереження торгового залу магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого у м. Львові по вул. В. Великого, 113, - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000146 (в матеріалах досудового розслідування).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1