Справа № 444/4868/24
Провадження № 1-кп/444/123/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 06.10.2024 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Туринка, Жовківського району, Львівської області, зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

05 жовтня 2024 року о 16 годині 24 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21099" р.н. НОМЕР_2 у м. Жовква, Львівської області та здійснюючи ним рух заднім ходом з місця стоянки на проїзну частину вулиці Запорізька, поблизу перехрестя вулиць Запорізька-Коновальця, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (підпунктів «б» та «д»), 10.1 та 10.9, які знайшли свій прояв в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; під час руху заднім ходом по дорозі, оглядовість якої забезпечувалася справними дзеркалами заднього виду, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, чим не забезпечив безпеки руху, що в сукупності призвело до наїзду керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_6 , яка в цей час переходила вулицю Запорізьку зі сторони магазину «На розі» на протилежний бік дороги.

В результаті вказаної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала закритий багатоуламковий перелом верхньої третини 2-х кісток правої гомілки зі зміщенням кісткових фрагментів, який відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, надав наступні показання. 05.10.2024 року близько 16:25 год. він виїжджав задом з місця паркування. Під час закінчення маневру він почув зойк. Він зупинився, вийшов з автомобіля, побачив старшу жінку невисокого росту в темному одязі. Він цієї жінки не бачив, удару не відчув. Він допоміг їй піднятися, вона хотіла йти додому, але коли пройшла кілька метрів, сказала, що в неї болить нога. В той момент під`їхала патрульна поліція, вони почали з`ясовувати, що сталося і викликали слідчу групу. В той день, коли його повезли на Драгер, він зайшов в хірургію, де віддав онуку потерпілої 3000,00 грн. За кілька днів він зайшов в хірургію, щоб провідати потерпілу, але її вже не було.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:

- вимогу про судимість, згідно якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- відомості КНП «Жовківська лікарня» від 28.11.2024 року про неперебування ОСОБА_4 на обліку у психіатра та нарколога.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості таіндивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є нетяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії. Підстав для застосування м`якшого виду покарання немає.

Керуючись ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення (нетяжкий злочин), особу винного та інші обставини справи (в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив те, що він сприяв розкриттю кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до кримінального правопорушення та поведінку після вчинення злочину), суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 10.9. Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив ДТП під час руху заднім ходом, надавши пояснення, що не бачив потерпілої, проте обвинувачений не звернувся за допомогою до інших осіб.

Таким чином, враховуючи викладене та керуючись вимогами ч.2 ст. 69 КК України, підстав для застосування ст. 69 КК України до додаткового покарання немає.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09.10.2024 року по даному кримінальному провадженні.

Речовий доказ - автомобіль марки "ВАЗ 21099" р.н. НОМЕР_2 повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертизи № 4246-Е від 19.11.2024 року в розмірі 7572,80 грн, експертизи № 4247-Е від 08.11.2024 року в розмірі 10601,92 грн., експертизи № СЕ-19/114-24/28087-ІТ від 27.11.2024 року в розмірі 3979,50 грн.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1