печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

власника майна: ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката: ОСОБА_4 ,

представника власника майна - адвоката: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55552/23-к від 14.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000589 від 19.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2024 у справі №757/55552/23-к у кримінальному провадженні №0000589 від 19.06.2020 на грошові кошти у загальній сумі 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США, які було вилучено на підставі протоколу обшуку від 16.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано. Вилучені та арештовані грошові кошти належать подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які не мають жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні. Джерело походження грошових коштів є легальним та підтверджується податковими деклараціями і виписками з рахунків.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вимоги клопотання підтримали та просили задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думку адвокатів, власника майна та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000589 від 19.06.2020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2024 у справі №757/55552/23-к накладено арешт на грошові кошти у загальній сумі 1 000 000,00 (один мільйон) доларів США, які було вилучено на підставі протоколу обшуку від 16.11.2023 за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Шмиглі, вул. Шмиглянська, 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 14.02.2024 у справі №757/55552/23-к вбачається, що накладаючи арешт на майно слідчий суддя керувався метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно відповідає ознакам, визначним ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, при вирішенні клопотання слідчий суддя враховує позицію прокурора, яка не була спростована заявником, та приходить до висновку, що подальший арешт майна сприятиме виконанню цілей та завдань кримінального провадження.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене майно, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Також суд бере до уваги ту обставину, що законність та обгрунтованість ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2024 у справі № 757/55552/23-к про арешт майна була предметом перевірки суду апеляційної інстанції та ухвалою Київського апеляційного суду від 17.07.2024 зазначену ухвалу залишено без змін, надано оцінку доводам представника власника майна.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55552/23-к від 14.02.2024 року у кримінальному провадженні № 0000589 від 19.06.2020 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 00 хв. 20.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1