Справа №: 343/192/25
Провадження №: 1-кп/343/73/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора -

ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальну справу про обвинувачення:

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, без утриманців, тимчасово непрацюючого, в минулому не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства. Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2022 у справі № 343/454/22, яка набрала чинності 07.06.2022, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 і частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративні стягнення за ч.4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки та за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Не зважаючи на це, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Долинського районного суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 22.01.2025 у 13 годин 35 хвилин рухаючись транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Р21 Долина - Хуст, в напрямку руху до м. Хуст на 13 кілометрі, поблизу с. Шевченкове Вигодської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, де в подальшому був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 і частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час досудового розслідування 31 січня 2025 року між прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 , укладену 31 січня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно в повній мірі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2025 року, наслідки укладення та затвердження якої, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього, йому зрозумілі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , також, просив суд затвердити укладену 31 січня 2025 року між прокурором та його підзахисним угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2025 року між прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначених ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином, у разі його вчинення передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та держави.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про можливість затвердження наданої сторонами угоди суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та характеризуючі дані про обвинуваченого, який характеризується посередньо, на диспансерному обліку в психоневрологічних та наркологічних закладах не перебуває, в минулому не судимого.

Обставинами, які згідно з ст. 66 КК України пом`якшують покарання є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б згідно з ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що дії підозрюваного ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, як вчинення умисних дій, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Отже, враховуючи наведене та виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на певний строк

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2025 року між прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку вручити підозрюваному та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя