Справа № 303/1537/25
Провадження №1-кп/303/230/25
вирок
Іменем України
05 березня 2025 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачеві кримінальне провадження №0001488 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, (місце реєстрації АДРЕСА_1 ), мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, учасника бойових дій, громадянина України, раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення за частиною 1 статті 263 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 відповідно до посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , виданого військовою частино НОМЕР_1 є військовослужбовцем даної частини у військову званні «майор», на посаді начальник групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу начальника ТрО « Захід» № 142 від 08 лютого 2025 року.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», відповідно до вимог статей 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_3 був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
ОСОБА_3 маючи досвід поводження із бойовими припасами та вибуховими речовинами, знаючи вимоги законодавства України про те, що наступні відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за невстановлених обставин у точно невстановлений час та місці та спосіб, набув, доставив до місця свого мешкання та незаконно зберігав за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_3 мм патрон до гранатомету DМ451 та DM430, ВОГ-17 іноземного виробництва 4 одиниці, запал ЗЗРГМ 6 одиниць, корпус гранати М-67 із запалом М213, патрон 14,7 мм із запалом МДЗ, метальна вибухова речовина вагою 360 грам, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, відносяться до категорії небезпечний, корпус гранати РГД-5 2 одиниці, корпус гранати GHO ROX-1, артилерійський снаряд 20 мм в кількості 2 одиниці, арт. снаряд 30 мм, мінометна міна 82 мм з маркуванням V-90-90-П та мінометна міна 82 мм з маркуванням «Є»56-82» «82-Н», мінометна міна 60 мм з маркуванням « 67-75-62» та мінометна міна 60 мм з маркуванням 60 мм з маркуванням «НЕ60МА», артилерійський снаряд 23 мм в кількості 6 одиниць, димова граната РДГ-55Б, снаряд О-10 з залишками вибухової речовини сірого кольору, два запалювальні елементи МЛ- 5, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, відносяться до категорії обмежено небезпечний.
Окрім цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у точно невстановлений час та місці та спосіб, набув, доставив до місця свого фактичного проживання та незаконно зберігав за місцем свого проживання, в АДРЕСА_2 , 6 рожків з набоями калібру, 5,45 мм, 54 патрони калібру 5, 45 мм, 60 патронів калібру 7,62 мм, 16 набоїв калібру 9 мм, 15 набоїв калібру 7,62 мм.
Вище перелічені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої 05 грудня 2024 року у період часу з 10 години 10 хвилин по 11 годину 55 хвилин, було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події за вищевказаною адресою.
Такі дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідають дійсності.
Зокрема, обвинувачений ствердив, що є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . Будучи свідомим громадянином, неодноразово приймав участь у зоні бойових дій, де фактично віднайшов бойові припаси та вибухові пристрої, з яких у майбутньому планував зробити сувеніри.
Обвинувачений підтвердив, що зберігав за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_2 , патрони до гранатомету, запал, корпус гранати М-67 із запалом М213, патрон 14,7 мм із запалом МДЗ, метальну вибухову речовина вагою 360 грам. Також за місцем свого проживання зберігав корпус гранати РГД-5 2 одиниці, корпус гранати GHO ROX-1, арт. снаряд 20 мм в кількості 2 одиниці, артилерійські снаряди, мінометні міни димова граната РДГ-55Б, снаряд О-10 з залишками вибухової речовини сірого кольору, два запалювальні елементи МЛ- 5. Також, зберігав 6 рожків з набоями калібру, 5,45 мм, 54 патрони калібру 5, 45 мм, 60 патронів калібру 7,62 мм, 16 набоїв калібру 9 мм, 15 набоїв калібру 7,62 мм.
Пояснив, що бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої вилучені працівниками поліції за місцем його проживання 05 грудня 2024 року. Таким чином, обвинувачений підтвердив, що вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Слід зазначити, що обвинувачений, у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Також, слід зазначити, що відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Зокрема, обвинувачений підтвердив, що є військовослужбовцем Збройних Сил України та військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», відповідно до вимог статей 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тому зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Маючи досвід поводження із бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлював вимоги законодавства України про те, що бойові припаси та вибухові речовини відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а відтак він усвідомлював порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, вимог п. а «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471ХІІ від 17 червня 1992 року, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 15 жовтня 1992 року.
Згідно з вимогами пункту 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 (надалі Положення), дозвільна система це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Відповідно до вимог зазначеного вище Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).
Згідно з пунктом 15 Положення визначено, що посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Слід зазначити, що пунктом 14 розділу І «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» від 29 червня 2005 року визначено ряд правил поводження зі стрілецькою зброєю та боєприпасами, зокрема, щодо заборони: зберігання поза розташуванням військової частини (удома, у гуртожитку, на робочому місці) стрілецької зброї, у тому числі й спортивної, та боєприпасів; мати при собі стрілецьку зброю під час перебування в санаторії. будинку відпочинку, у відпустці, на лікуванні, а також під час відвідування театрів, клубів та інших громадських місць, якщо перебування в них не пов`язане з несенням служби.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, проходив службу у зоні бойових дій, на обліку у лікаря нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває.

Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Захисниця просила врахувати при призначенні покарання обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, раніше не судимий, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому мінімальне покарання визначене санкцією статті.
Слід зазначити, що встановлені судом обставини можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, так як не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини та свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, а також той факт, що обвинувачений є учасником бойових дій, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у порядку статті 124 КПК України стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
На підставі статті 174 КПК України, арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду слід скасувати.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до статті 203 КПК України припиняє свою дію після закінчення строку дії ухали про обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.
ОСОБА_3 призначити покарання за частиною 1 статті 263 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік 06 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації АДРЕСА_1 ), фактичне проживання АДРЕСА_2 процесуальні витрати на залучення експертів на користь держави в розмірі 52 131 (п`ятдесят дві тисячі сто тридцять одну) гривню 45 копійок на розрахунковий рахунок UA0007493, Код , одержувач: ГУК у Закарпатській області/Ужгородська ТГ/24060300, призначення платежу «за проведення судової експертизи».
Речові докази: два корпуси ручної осколкової гранати РГД-5; 3 корпуса ручних осколкових гранат Ф-1; 6 засобів ініціювання вибуху; осколкову ручну гранату М-67; три 23 мм БЗТ снаряди; три 23 мм ОФЗ снаряди; корпус осколково фугасного суббоєприпасу; 2 запалювальні елементи МЛ-5; 20 мм осколково - фугасно трасуючий артилерійський снаряд; 30 мм осколково - фугасно - запалювальний снаряд; два корпуси 60 мм мінометних мін; 40 мм осколково бронебійну грана ту М430А1 HEDP; 40 мм постріл HEDP-Т DM72; 7 метальних ножів; 2 кийки; 2 корпуси мінометних мін без засобів ініціювання вибуху; 3 постріли ІО-30; 30 мм гранометний постріл RHV-HEF; 14 патронів; 2 стріляні гільзи; корпус гранати GHO-1; одну димову гранату РДГ -55Б; один патрон калібру 12,7х108 мм; 13 патронів; 2 стріляні гільзи; 122 патрони; 3 стріляні гільзи; чотири гільзи; 86 патронів калібру, 5,45х39 мм; 48 гільз та куль; 5 експериментально відстріляних гільз калібру 5,45х39 мм., які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області - знищити.
Речові докази: телефон марки OUKTTEL з наявними сім картами № НОМЕР_3 , № 2 НОМЕР_4 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику.
Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 09 грудня 2024 року скасувати.
Ухвала про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою припиняє свою дію з урахуванням вимог статті 203 КПК України. Звільнити обвинуваченого з-під варти у залі судових засідань.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_6