Провадження № 1-кп/752/220/25
УХВАЛА

03 квітня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007809 від 15 серпня 2018 року та № 0000956 від 24 травня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Вишневе Київської області, має середню спеціальну освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Захисник клопотав про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 15 серпня 2018 року, приблизно об 11:30, перебуваючи у приміщенні магазину ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 1б, діючи умисно, повторно, з метою вчинення крадіжки заховав за пояс шортів товар на загальну суму 684,43 грн, пройшов з ним повз касові зони та вийшов з торгівельної зали. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши повз лінію кас магазину, ОСОБА_3 був затриманий працівниками охорони.

Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 22 травня 2022 року близько 15:54, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою вчинення крадіжки, зайшов до приміщення АЗС ТОВ «СОКАР ПЕТРЕЛЕУМ» за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 100, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ТОВ «СОКАР ПЕТРЕЛЕУМ» майно на суму 1024 грн.

Такі дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 15 серпня 2018 року замаху на крадіжку на суму 684,43 грн та 22 травня 2022 року крадіжки на суму 1024 грн.

Станом на 1 січня 2018 року розмір неоподатковуваного мінімуму у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року, становила 881 грн, станом на 01 січня 2022 року - 1240,5 грн.

Таким чином, оскільки вартість майна, вчинення крадіжки та замаху на крадіжку якого ставиться обвинуваченому в провину, на час вчинення діянь не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому відповідні діяння перестали бути кримінально караними.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діянь.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді застави підлягає скасуванню, а внесений в інтересах обвинуваченого розмір застави - поверненню заставодавцю.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 372, ст. 376, ст. 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діянь.

Скасувати обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

Заставу в розмірі 12 405 грн, що була внесена 17 червня 2022 року в інтересах обвинуваченого, повернути заставодавцю - ОСОБА_6 .

Речові докази: вилучений під час затримання обвинуваченого та переданий на зберігання представнику ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» товар, залишити у ТОВ «ЕПІЦЕНТР К».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1