ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1453/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/9227/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001560 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1, частиною 3 статті 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 клопотання слідчого задоволено, продовжено підозрюваної ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 03.01.2025, без визначення застави.

Захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або визначити розмір застави в межах, визначених пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обгрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчим суддею не було надано оцінки доводам захисника щодо невідповідності клопотання вимогам пунктів 5, 6 частини 1 статті 184 КПК України. Щодо обгрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри захисник зазначає, що підозрювана під час допиту 08.11.2024 повідомила всі відомі їй обставини кримінального правопорушення, зазначала про визнання вини та щиро розкаялася. ОСОБА_8 не заперечує своєї причетності до кримінального правопорушення, але щодо кваліфікації діяння саме за статтею 114-1 КК України, сторона захисту зазначає про сумніви, наявність недоліків при формулюванні підозри, недостатність долучених до клопотання слідчого доказів у відповідній частині. Захисник вважає, що твердження про те, що дії членів ЛКК є перешкоджанням мобілізації, а отже і діяльності ЗС України є необгрунтованими та безпідставними. Захисник вважає, що підозрюваній можливо створити умови контролю за її пересуванням, поклавши на неї обов`язок носити електронний засіб контролю. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, де мешкає з неповнолітнім сином, який потребує піклування, офіційно працевлаштована, з початку повномасштабного вторгнення займалася волонтерською діяльністю, має позитивну характеристику, грамоти, подяки. Жодної оцінки вказаним обставинам слідчий суддя не надав, лише зробив посилання на тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ УСБУ в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001560 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1, частиною 3 статті 332, частиною 3 статті 27 частиною 1 статті 366. Частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України. 03.10.2024 о 22.41 год. ОСОБА_8 затримана в порядку статті 208 КПК України та 04.10.2024 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 114-1, частинами 3, 4 статті 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2024 щодо підозрюваної ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 01.12.2024 включно, без визначення розміру застави. Строк досудового розслідування продовжено постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури до 3 (трьох) місяців, тобто до 03.01.2025 року.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, який продовжує існувати, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Одночасно слідчий суддя вважав, що ризики передбачені пунктами 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, на теперішній час не доведені.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді прокурором не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає оцінки висновку слідчого судді щодо недоведеності ризиків, передбачених пунктами 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та погоджується із твердженням, що ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України продовжує існувати.

Як зазначено у клопотанні слідчого, погодженого прокурором, продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні обгрунтоване необхідністю здійснення огляду речей, предметів і документів, вилучених у ході проведення 03-04.10.2024 обшуків, у тому числі 2393 медичних справ осіб, які проходили медико-соціальну експертизу, мобільних телефонів та інших інформаційних систем причетних до вказаної протиправної діяльності осіб. За результатами отриманих під час огляду електронних інформаційних систем даних вирішити питання щодо призначення судових комп`ютерно-технічних експертиз; отримати висновки експертів, щодо призначених медико-соціальних експертиз в КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи»; отримати відповіді на запити слідчого; отримати результати виконання призначених постанов про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; призначити експертизи відео-звукозаписів стосовно ідентифікації усного мовлення підозрюваних у матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій, попередньо зібравши зразки мовлення таких осіб для порівняння; виконати процесуальні дії щодо розсекречення всіх матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; здійснити огляд інформації стосовно надання телекомунікаційних послуг, отриманої від представників операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «Лайфселл» під час виконання ухвал слідчого судді про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів; отримати дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до відомостей з реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів, здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування та встановлення істини у справі; вчинити дії, направлені на закінчення досудового розслідування, виконання вимог статей 290, 291 КПК України та прийняття рішення у порядку статті 283 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що вказані процесуальні дії не були завершені раніше, у зв`язку із складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій, а також через постійні обстріли російськими окупаційними військами м. Харків, де здійснюється досудове розслідування, а також м. Дергачі та сел. Мала Данилівна Харківського р-ну Харківської обл., де перебувають місця вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Виконання всіх вище перелічених процесуальних та слідчих дій потребує додаткового часу. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, в межах визначеного строку досудового розслідування.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, доводи сторони захисту про необгрунтованість підозри у вчиненні саме кримінального правопорушення, передбаченого статтею 114-1 КК України не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, оскільки матеріали, долучені слідчим до клопотання про продовження строку тримання під вартою є достатніми для твердження, що ОСОБА_8 причетна до вчинення інкримінованого їй злочину. При цьому, слід зауважити, що обгрунтованість підозри була перевірена слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а також в подальшому при вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою. Колегія суддів зазначає, що згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Заперечення стороною захисту кваліфікації дій ОСОБА_8 саме за статтею 114-1 КК України мають бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування. Суд апеляційної інстанції вважає висновок слідчого судді про існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України мотивованим та апеляційні доводи захисника не спростовують цього висновку. Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваної, наявність у неї дитини 2015 року народження заслуговують на увагу, однак з урахуванням змісту пред`явленої підозри, на даному етапі досудового розслідування не є достатнім стримуючим фактором від вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. Колегія суддів приймає до уваги особливості конкретної справи, рівень суспільної небезпечності кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 114-1 КК України, яке посягає на основи національної безпеки України, та є тяжким злочином, а також запровадження в Україні правового режиму воєнного стану. Вказані обставини у сукупності із даними, що встановлені органом досудового розслідування та завданнями, які необхідно виконати до завершення досудового розслідування, об`єктивно свідчать про необхідність продовження підозрюваній ОСОБА_8 строку тримання під вартою, та підстав для застосування до ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу на даний час, не встановлено. Щодо апеляційних доводів захисника підозрюваної про можливість визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В той же час, відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України. У даному випадку слідчий суддя, з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження, враховуючи запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, прийняв законне та обґрунтоване рішення, не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід, з чим погоджується колегія суддів.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали та застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу чи визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: