печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023,

В С Т А Н О В И В :

30.09.2024 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002263 від 07.12.2023.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

07.08.2024 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. З ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до інформації із реєстраційної картки транспортних засобів, автомобіль марки Mitsubishi моделі Lancer із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_10

07.08.2024 в автомобілі Mitsubishi моделі Lancer із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва №757/33694/24-к проведено обшук.

За результатами проведення вказаного обшуку окрім речей і документів, які не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку виявлено та вилучено наступне майно:

- автомобіль Mitsubishi моделі Lancer із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_10 ;

- ключі запалювання від автомобіля Mitsubishi моделі Lancer із державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

08.08.2024 постановою слідчого, вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами в кримінальному провадженні оскільки містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та являються майном яке здобуте в результаті його вчинення.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явилася. Представник власника майна до суду направила заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки такий арешт вже вирішувався слідчим суддею та норми чинного КПК не передбачають можливості повторного звернення з аналогічним клопотанням.

Слідчим суддею визнано за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності учасників кримінального провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає такому розгляду.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язковою умовою для розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна є те, що таке клопотання повинно бути подано не пізніше 48 годин після вилучення майна.

Стаття 115 КПК України встановлює, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години.

У відповідності до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Разом з тим, при дослідженні клопотання та долучених до нього документів, слідчим суддею встановлено, що вказане клопотання подано до суду лише 30.09.2024, тоді як обшук було проведено 07.08.2024, що в даному випадку є підставою для висновку про пропуск заявником, встановленого у ч.5 ст.171 КПК України строку.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002263 від 07.12.2023, однак не зважаючи на ці обставини, прокурором було подано повторно аналогічне клопотання про накладення арешту на те саме майно в межах кримінального провадження № 0002263 від 07.12.2023.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 19.02.2009 «Христов проти України», заява №24465/04 Європейський суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка зокрема проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що дії органу досудового розслідування фактично зводяться до незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням. Таким чином, підстави для задоволення клопотання у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, з метою недопущення необґрунтованого втручання держави у право власності слідчий суддя вважає клопотання недостатньо обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131,132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1