Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/311/2025 Справа № 641/6110/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 від 27.06.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдовець, не працевлаштованого, який не має на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який відбуває покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17.10.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» в виді 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим та притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не встав та знову вчинив нові кримінальні правопорушення злочини за наступних обставин.

Так, 21.02.2019 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в салоні тролейбусу № 3, який знаходився на зупинці громадського транспорту «22 лікарня», розташований по пр. Байрона (Героїв Сталінграда) в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу взяв з правої бокової кишені куртки ОСОБА_8 належне йому, а саме мобільний телефон ТМ «Microsoft» Lumia 640 Dual SIM, вартістю 1294 грн. 00 коп. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення злочину з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим таємно викрав майно ОСОБА_8 , загальною вартістю 1294 грн. 00 коп..

Крім того, 10.04.2019 близько 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні тролейбусу маршруту № 5, який знаходився на зупинці громадського транспорту «вул. Аерофлотська», розташованій по вул. Аерофлотській в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю спостереження з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу взяв з лівої бокової кишені куртки ОСОБА_9 належне йому, а саме мобільний телефон ТМ «Samsung» Galaxy Асе GТ-S5830, вартістю 307 грн. 00 коп. Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину з викраденим майном зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим таємно викрав майно ОСОБА_9 , загальною вартістю 307 грн. 00 коп.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що з 09.08.2024 року дії усіх осіб, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна менша за 3028 гривень, мають бути кваліфіковані за ст. 51 КУпАП України, тобто втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з набуттям чинності Закону України 3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

З огляду на викладене, через те, що розмір викраденого обвинуваченим майна не перевищує суму 3028 грн., дії ОСОБА_6 мають бути кваліфіковані за відповідною частиною ст. 51 КУпАП України.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та обвинувальний акт у цьому кримінальному проваджені, дійшов висновку, про його задоволення, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавста України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавста України, та/або до законодавста України про адміністративне правопорушення.

Згідно із Законом України 3886-ІХ ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викраденням чужого майна.

Однак, суд вважає, що визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

У даному кримінальному провадженні діяння було вчинено у 2019 році.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Станом на 01.01.2019 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становить 1921 грн.

Отже, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння у якому обвинувачюється ОСОБА_6 становить 1921 грн.

Таким чином, суд вважає, що кримінальне провадження за кримінальним правопорушенням-злочином, за якими обвинувачується ОСОБА_6 підлягає закриттю, через те, що сума викраденого майна, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_6 , станом на момент вчинення цього діяння у 2019 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1921 грн.).

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, яким визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду України у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 виснувала, що Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотню дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям Законом № 3886-ІХ, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діянь, такі зміни мають зворотню дію в часі і тому скасовують кримінальну протиправність діяння особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі, меншому ніж встановлено вищезазначеною нормою.

Частиною 3 ст. 479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого про закриття кримінального провадження з підстави передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину за ч. 2 ст. 185 КК України слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд враховує, що скасовано кримінальну протиправність діяння, яке вказане в клопотанні прокурора, в якого підозрюється ОСОБА_6 , але не скасовано його протиправність взагалі. Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6/1692СЕ-19 від 05.07.2019 року у сумі 628,04 грн., судової товарознавчої експертизи № 6/1693СЕ-19 від 05.07.2019 року у сумі 471,03 грн. віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 від 27.06.2019, відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6/1692СЕ-19 від 05.07.2019 року у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.; судової товарознавчої експертизи № 6/1693СЕ-19 від 05.07.2019 року у сумі 471 (чотириста сімдесят одна) гривня 03 коп. віднести за рахунок держави.

Речовий доказ, а саме: гарантійний талон від 15.06.2018 року на мобільний телефон ТМ «Microsoft» Lumia 640 Dual SІМ, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ, а саме: гарантійний талон на мобільний телефон ТМ «Samsung» Galaxy Асе GТ-S5830, НОМЕР_4 ; коробку з мобільного телефону ТМ «Samsung» Galaxy Асе GТ-S5830, білого кольору, з наклейкою білого кольору, на якій мається напис чорного кольору з зазначенням 352289/05/884086/2*, моделі телефону - GТ-S5830, color-modern black - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ, а саме договір № 736-19008144 від 10.04.2019 року, згідно якого 10.04.2019 року ОСОБА_6 отримав фінансовий кредит від ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 коп., за заклад мобільного телефону ТМ «Samsung» Galaxy Асе GТ-S5830, 40862; договір № 736-19003915 від 21.02.2019 рокуц згідно якого 21.02.2019 року ОСОБА_6 отримав фінансовий кредит від ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» у сумі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп., за заклад мобільного телефону ТМ «Microsoft» Lumia 640 Dual SІМ, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Cуддя- ОСОБА_1