УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення просить накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення обшуку 11.10.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що: (1) аркуші паперу з персональною інформацією третіх осіб, печатки органів та установ відповідають критеріям речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, а тому накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення збереження речового доказу задля відшукання та дослідження відомостей та інформації, що має значення для Кримінального провадження, та з метою забезпечення проведення судової експертизи; (2) грошові кошти можуть бути предметом можливої конфіскації майна, яка може бути призначена ОСОБА_5 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а за такого арешт грошових коштів необхідний з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, надав короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, пояснив, що вилучене майно може мати відношення до кримінального провадження, та визнане речовим доказом в рамках даного кримінального провадження. Метою накладення арешту згідно з п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, на грошові кошти у сумі 14400 доларів США є забезпечення можливої спеціальної конфіскації, оскільки вони ймовірно отриманні в наслідок вчинення кримінального правопорушення.

Представник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що власником вилучених грошових коштів є цивільна дружина підозрюваного - ОСОБА_4 , які отримані нею внаслідок продажу спадкового майна після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з чим просив відмовити в задоволені клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, в решті вимог залишив дане питання на розсуд суду.

У судове засідання з`явилась ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилученні грошові кошти, мотивуючи тим, що вказані грошові кошти належать особисто їй, оскільки отриманні внаслідок продажу транспортного засобу, отриманого у спадок після смерті батька. Просила долучити письмове клопотання в якому просить повернути їй вилучені грошові кошти в сумі 14 400 дол. США та 20 000 гривень.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб,

але не пізніше 03.09.2024 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дізнавшись від мешканця м. Одеси ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про наявність в останнього усних вимог до колишнього пасинка ОСОБА_10 щодо повернення удаваного боргу у розмірі 60 000 доларів США, виник умисел на незаконне збагачення шляхом використання злочинної діяльності як джерела прибутку.

З цією метою ОСОБА_8 способом заробітку обрав діяльність, пов`язану із збиранням особистої та конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_10 , створенням компрометуючих ОСОБА_10 та його членів сім`ї відомостей, розповсюдженням їх у мессенджерах, виказанням погроз застосування насильства щодо ОСОБА_10 та членів його сім`ї, а також виказанням останньому вимоги у передачі ОСОБА_9 грошових коштів в еквіваленті 60 000 доларів США.

Усвідомлюючи, що для належного та своєчасного виконання вищевказаного злочинного плану необхідне залучення людських ресурсів, ОСОБА_8 вирішив залучити до його реалізації свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким у подальшому вирішив діяти спільно, за попередньою змовою та з єдиним умислом, а також розподілом функцій кожного, залишивши за собою керівну роль.

Крім того, з метою отримання персональних даних щодо ОСОБА_10 , членів його сім`ї та близьких осіб, ОСОБА_8 залучив до реалізації виконання злочинного плану невстановлених на теперішній час працівників правоохоронних органів Одеської області, від яких отримав відомості з Державних баз даних, реєстрів, інформаційних систем та порталів, доступ до яких обмежений.

Згідно злочинного плану розробленого ОСОБА_8 , останній взяв на себе функції загального керівництва, комунікації із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , збору відомостей про ОСОБА_10 та членів його сім`ї.

У свою чергу ОСОБА_5 відведено функцію спостереження за ОСОБА_10 та членами його сім`ї, збирання фото- та відеоматеріалів стосовно ОСОБА_10 , створення компрометуючого контенту стосовно дружини ОСОБА_10 ОСОБА_11 , розповсюдження такої інформації у групах та чатах мессенджера Телеграм, здійснення психологічного тиску за допомогою листування у мессенджері Телеграм, та виказання погроз застосування насильства у такому листуванні.

На виконання розробленого злочинного плану, 03.09.2024 з метою подальшого шантажу, виказанню погроз, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, ОСОБА_8 зателефонувавши ОСОБА_10 , повідомив, що телефонує з приводу боргу ОСОБА_9 , та наголосив про необхідність зустрічі наступного дня, тобто 04.09.2024, на що ОСОБА_10 надав свою згоду.

Так, 04.09.2024 о 19:00 у ході зустрічі між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 біля АЗС «Socar» по вул. Люстдорфська дорога, 11а у м. Одесі, останній виказав ОСОБА_10 вимогу у поверненні ОСОБА_9 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США.

Одночасно з цим, ОСОБА_8 , з метою конспірації своєї особи, поваги

до його авторитету, створення у ОСОБА_10 впевненості у серйозності дій та можливостей, які він може застосувати у разі невиконання вимог щодо повернення боргу, представився працівником Державного бюро розслідувань.

У ході зустрічі, задля створення у ОСОБА_10 враження, що він дійсно спілкується із працівником правоохоронного органу, ОСОБА_8 продемонстрував надруковану на аркушах паперу інформацію (персональні дані: анкетні та контактні відомості, дані про нерухомість, зареєстровані транспортні засоби, адреси мешкання, засоби зв`язку та сторінки у соціальних мережах) щодо членів сім`ї ОСОБА_10 та інших близьких осіб, серед яких сам ОСОБА_10 , його матір ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

колишня дружина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 , малолітній син ОСОБА_14 23.04.2013, колишні тесть ОСОБА_15 25.02.1963 та теща ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_8 з метою передачі ОСОБА_10 грошових коштів, виказав останньому погрозу передачі вищезазначеної конфіденційної інформації членам етнічних злочинних угруповань.

У свою чергу, ОСОБА_10 наголосив ОСОБА_8 , що жодних боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 не має та грошові кошти від останнього не отримував.

Після вказаного, прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_8 є протиправними, ОСОБА_10 вирішив звернутись із заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 24.09.2024, на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, з метою пригнічення волі ОСОБА_10 та примушування його до передачі грошових коштів, ОСОБА_8 та ОСОБА_17 вирішили застосувати психічний тиск до нього та членів його сім`ї шляхом створення та розповсюдження компрометуючої інформації, виказання погроз застосування насильства щодо ОСОБА_10 та його близьких осіб, пошкодження та знищення майна ОСОБА_10 .

З цією метою, 24.09.2024 о 10:44 ОСОБА_17 на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , згідно покладених на нього функцій, зателефонувавши на особистий мобільний номер телефону ОСОБА_11 , повідомив останній її персональні дані, а також дані її батька - ОСОБА_18 та матері - ОСОБА_19 , та виказав погрозу у вигляді прибуття на день народження її батька, для святкувати спільно із ними, та про необхідність повернення ОСОБА_10 позичених грошових коштів.

Одночасно з цим, ОСОБА_17 з метою пригнічення волі ОСОБА_10 , залякування останнього та примушування його до передачі грошових коштів, повідомив ОСОБА_11 про можливість направлення її фотографій з прогулянки у парку із сином, тим самим переконавши останню про спостереження за ОСОБА_10 та членами його сім`ї.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час

та спосіб, але не пізніше 25.09.2024, з метою примушування ОСОБА_10 до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, розмістили у групі в мессенджері Телеграм «Спонсоры Содержанки Одесса» (https://t.me/OdessaSponsors/67529) оголошення про надання ОСОБА_11 інтимних послуг, закріпивши у оголошенні про це її особистий мобільний номер телефону НОМЕР_1 та фотографії, які він отримав з її персонального профілю у вказаному мессенджері, після чого ОСОБА_11 почали надходити повідомлення від сторонніх осіб з пропозицією вступу у інтимні стосунки за грошову винагороду.

Одночасно з цим, ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , з метою здійснення психологічно насильства на ОСОБА_10 та членів його сім`ї, та примушуванням його до передачі грошових коштів почали розсилати посилання на зазначене оголошення іншим особам, у тому числі батьку та матері ОСОБА_11 , із зазначенням у коментарях про те, що у ОСОБА_10 проблеми.

Надалі, 25.09.2024 о 23:02 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, надіслали батьку ОСОБА_11 - ОСОБА_18 повідомлення у мессенджері Телеграм, у якому повідомили останньому, із застосуванням ненормативної лексики, що ОСОБА_10 та його дружина винні грошові кошти, та виказали погрозу пошкодження та знищення майна

останнього - автомобіля та житлового будинку.

У цей же день, 25.09.2024 о 23:02 ОСОБА_17 та ОСОБА_8

на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану діючи за попередньою змовою групою осіб, надіславши матері ОСОБА_11 ОСОБА_19 повідомлення у мессенджері Телеграм із створеним дублікатом аккаунту ОСОБА_11 та її фотографіями у даних контакту, повідомили про надання останньою інтимних послуг з метою збору грошових коштів на подарунок батьку.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 29.09.2024 на виконання раніше розробленого плану, з метою залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства, та примушуванням його до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , згідно покладених на нього функцій, почав вчиняти дії щодо слідкування за ОСОБА_10 та його родиною, та збором відповідних фото,- та відеоматеріалів.

З цією метою, 29.09.2024 ОСОБА_17 почав слідкувати за переміщенням ОСОБА_10 , його дружини ОСОБА_11 та малолітнього сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та слідкуючи за ними, о 12:30 прибув до парку «Перемоги» у м. Одесі, який знаходиться між вулицями проспект Шевченка, вул. Маршала Говорова, та вул. Академічна.

Перебуваючи за вказаною адресою, вчиняючи свої дії конспіративно

та з укриттям від оточуючих своїх дійсних намірів, ОСОБА_17 продовжуючи вести спостереження, використовуючи особистий мобільний телефон здійснив фотофіксацію прогулянки ОСОБА_10 , його дружини ОСОБА_11 малолітнього сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та транспортного засобу останніх BMW 530E

Після цього, 29.09.2024 о 13:18 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , згідно покладених на нього функцій використовуючи у мессенджері Телеграм сторінку, яку він створив із використанням фотографій ОСОБА_11 та її анкетних даних, надіслав останній повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_10 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства та знищення майна автомобіля

ОСОБА_10 , неможливості ведення нормального способу життя та вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_11 .

Цього ж дня, о 21:35 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_10 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , згідно покладених на нього функцій, використовуючи мессенджер Телеграм, надіслав матері ОСОБА_11 - ОСОБА_19 , повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_10 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства у вигляді вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_11 , а також зазначив на ведення постійного спостереження за ОСОБА_11 та необхідність сплати ОСОБА_10 позичених грошових коштів

Будучи пригніченим, заляканим діями ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , побоюючись за власне життя та життя близьких осіб, ОСОБА_10 вимушено погодився про передачу грошових коштів, про що 08.10.2024 о 13:00 у ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_8 .

У подальшому, 11.10.2024 о 12:00 ОСОБА_10 на виконання вимог ОСОБА_8 , зателефонував останньому та повідомив про наявність грошових коштів у розмірі 25000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_17 , згідно єдиного злочинного плану, повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, до готелю «Чорне море», де його буде чекати ОСОБА_9 .

Цього ж дня, о 13:00 ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 , прибув за вищезазначеною адресою, де його очікував ОСОБА_9 . У ході зустрічі, ОСОБА_10 повідомив про можливість передачі частини грошових коштів у розмірі 25000 доларів США, при отриманні гарантій щодо припинення переслідування його та членів його сім`ї, погроз знищення чи пошкодження майна, та погроз завдання шкоди здоров`ю членам його сім`ї. На вказане ОСОБА_9 відповів ствердно, проте повідомив, що ОСОБА_10 необхідно буде передати ще 35000 доларів США.

Після чого, ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 25000 доларів США, а ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Далі, 12.10.2024 ОСОБА_21 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України, у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, погрозою пошкодження чи знищення їхнього майна, розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 у справі № 947/32453/24, проведено 11.10.2024 обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого слідчим виявлено та виявлено предмети, речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та стосується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення про їх вилучення, а саме:

- Банкноти, ззовні схожі на грошові кошти у сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США, купюрами номіналом у 100 доларів США, у кількості

144 (сто сорок чотири) купюр, які поміщено до сейф-пакету №800356737;

- 3 аркуші паперу з персональною інформацією третіх осіб на ім`я ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 включно з переліком належного їм рухомого та нерухомого майна;

- печатки органів та установ у кількості 26 штук:

1. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

2. Голосіївського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

3. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

4. Броварського РВ ГУДМС України в Київській області;

5. Голосіївського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

6. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

7. Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

8. Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

9. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

10. «Для довідок» ДФС України;

11. ТОВ «Преміум Трейд Груп»;

12. «Для довідок» ДПС Південного міжрегіонального управління;

13. «Для довідок» ДПС Північного міжрегіонального управління;

14. ТОВ «Буревісник майбутнього»;

15. Приватного підприємства «МКК»;

16. ТОВ «Канік ОПТОРГ»;

17. Кредитна спілка «Самопоміч»;

18. ТОВ «Пуратос Україна»;

19. «Для довідок» ДФС України;

20. ТОВ «Альтерс»;

21. Київського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

22. Державного реєстру фізичних осіб ДФС України;

23. Державної міграційної служби України (гербова);

24. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

25. «Для довідок» ДФС України у Суворовському районі м. Одеси;

26. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, які поміщено до сейф-пакету №800356736.

12 жовтня 2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

На усунення недоліків щодо необхідності та вмотивованості підстав накладення арешту на виявлене та вилучене майно прокурор зазначає наступне, що слідчому 06.11.2024 в ході проведення допиту у якості свідка ОСОБА_4 , яка представилась як співмешканка ОСОБА_5 пояснила, що грошові кошти у сумі 14400 доларів США виручені нею з продажу автомобіля, який перейшов їй у спадок, водночас надані документи підтвердження вказаному не надали, оскільки документально підтвердженої суми, наведеною нею у допиті у розмірі 16 000 доларів США, яку вона отримала від продажу автомобіля, нею не надано. Таким чином, є підстави вважати, що вказані грошові кошти набуті ОСОБА_5 злочинним шляхом.

Згідно відомостей ГУ ДПС в Одеській області щодо наявності доходів (прибутків) ОСОБА_5 , за 2010-2024 роки встановлено наступне.

Загальна сума доходів ОСОБА_5 за 2017-2024 роки склала 217 717 грн. За останні три роки ОСОБА_5 заробив, без урахування сум утриманих податків, 162 999 грн., тобто 55 000 гривень в рік, або ж 4 583 гривні в місяць. У свою чергу, ОСОБА_5 як ФОП не реєструвався. Співмешканка ОСОБА_5 ОСОБА_4 у період з 2016 по 2024 рік заробила 179 373 грн., у тому числі за останні три роки ОСОБА_4 заробила 95 144 грн., тобто 31 714 грн. в рік, або ж 2 642 в місяць. Майно вилучене за місцем проживання ОСОБА_5 зокрема: грошові кошти у сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США, не співпадає з доходами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а тому, не виключено, може мати протиправне походження та отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, грошові кошти у сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США, з урахуванням їх можливого протиправного походження та отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягатимуть спеціальній конфіскації.

Окрім того установлено, що ОСОБА_5 не є працівником органів міграційної чи податкової служби, та не працевлаштований до жодного із вищезазначених установ чи підприємств, а тому органом досудового розслідування наразі перевіряється законність отримання підозрюваним печаток органів та установ, зокрема гербової, які вилучені за місцем його проживання.

Прокурор стверджує, що за результатами отриманих доказів щодо походження печаток, та у разі їх справжності, буде вирішено питання щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ст. 357 КК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучені в ході обшуку аркуші паперу з персональною інформацією третіх осіб на ім`я ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 включно з переліком належного їм рухомого та нерухомого майна, містять в собі конфіденційну інформацію про осіб, у зв`язку із чим, органом досудового розслідування до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 182 КК України, за фактом незаконного збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про особу. Отже вказані документи ймовірно зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягає дослідженню.

Інформація яка міститься на вказаних документах має значення для вказаного кримінального провадження, виявлені документи ймовірно можуть бути беззаперечними доказами вчинення протиправних дій, та потребують дослідження, в подальшому можуть слугувати доказами для притягнення винних осіб до відповідальності, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні на вилучене майно арешту.

В свою чергу вилучені печатки органів та установ підлягають арешту з метою їх перевірки щодо автентичності, та вразі якщо вони є підробленими, перед органом досудового розслідування постане на вирішення питання щодо законності та підстав їх перебування за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_5 .

Також з огляду на правову кваліфікацію вчинених діянь за ознаками кримінального правопорушення вилучені за місцем мешкання ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США відповідають ознакам майна, здобутого кримінально протиправним шляхом, оскільки за версією слідства сума вилучених грошових коштів не співпадає з доходами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Версія сторони захисту відносно того, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_4 оскільки отриманні нею внаслідок продажу вантажного транспортного засобу, є вкрай малоймовірною, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей про те за яку суму було продано даний автомобіль, а також відсутні беззаперечні докази того, що вилучені грошові кошти є саме тими, які отриманні від його продажу. Тобто зазначена версія ґрунтується лише на поясненнях самої ОСОБА_4 , які є не вагомими.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що не зрозумілими є вимоги ОСОБА_4 про повернення їй грошових коштів у сумі 20 000 гривень, оскільки як вбачається з протоколу обшуку вказана сума грошових коштів органом досудового розслідування не вилучалася.

Таким чином походження вилучених грошових коштів у сумі 14 400 дол. США підлягає детальній перевірці, а не накладення арешту на них на цій стадії кримінального провадження може призвести до безповоротної їх втрати, що вочевидь не відповідатиме засадам кримінального судочинства.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у статусі підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття «обґрунтованої підозри», тому слідчий суддя, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керується практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах.

Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справа «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Так, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, справа «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною і достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, зокрема, арешту майна.

Як зазначалось вище, ОСОБА_5 інкримінується вчинення наступних протиправних дій, зокрема вимагання та залякування ОСОБА_10 з подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів у сумі 60 000 дол. США.

З огляду на викладене, у органу досудового розслідування існували достатні підстави вважати, що грошові кошти можуть бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для їх вилучення в ході обшуку.

Отже, грошові кошти вилучено у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 167, ч. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 236 КПК України, а тому підстави вважати, що їх вилучення відбулося незаконно, відсутні.

При цьому, у КПК України відсутнє застереження щодо тимчасового вилучення грошових коштів лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, як це передбачено, наприклад, для тимчасового вилучення мобільних терміналів зв`язку, електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин згідно абз.2 ч.2 ст. 168 КПК України.

Пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КПК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації закон пов`язує з: 1)наявністю процесуального статусу підозрюваного в особи, щодо майна якої ставиться питання про арешт; 2) вказівка на конфіскацію як додатковий вид покарання в санкції статті Кримінального кодексу України, яка інкримінована підозрюваному; 3)належність підозрюваному майна, щодо якого ставиться питання про арешт, на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Перелік майна, яке підлягає конфіскації, наведений у ч. 1 ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно з якою конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На момент звернення із клопотанням у сторони обвинувачення наявні достатні підстави вважати, що грошові кошти можуть бути власністю ОСОБА_5 та можуть бути предметом можливої конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначено останньому судом у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються (ч. 4 ст. 189 КК України).

Разом з цим, відомостями з протоколу обшуку від 11.10.2024 підтверджено, що грошові кошти вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_4 є набувачем грошових коштів, що останні належать їй на праві особистої приватної власності.

Посилання адвоката та ОСОБА_4 , як на підтвердження перебування грошових коштів у власності ОСОБА_4 на продаж автомобіля не береться до уваги, оскільки є підстави вважати, що дані посилання спрямовані на зменшення майна ОСОБА_5 з метою приховування його від подальшої конфіскації, як виду покарання, яке може бути застосоване до останнього у разі винесення відносно нього обвинувального вироку у кримінальному провадженні.

Таким чином, існує сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що грошові кошти є предметом можливої конфіскації майна, як виду покарання, що передбачене санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, та яке може бути призначено ОСОБА_5 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У зв`язку із наявністю ризику того, що грошові кошти можуть бути передано, відчужено на користь третіх осіб з метою уникнення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, яке може бути призначено ОСОБА_5 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке йому інкримінується, то необхідність арешту грошових коштів обґрунтовується запобіганням можливості здійснити вказані дії.

Таким чином, зважаючи на обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування арешту майна, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 189 КК України) та необхідність забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, яке може бути призначено ОСОБА_5 судом у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, існування ризику щодо можливості перетворення, передачі, відчуження грошових коштів, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення Кримінального провадження як арешт вищезазначеного майна відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження у відповідності до положень ст. 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення обшуку 11.10.2024 за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- Банкноти, ззовні схожі на грошові кошти у сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) доларів США, купюрами номіналом у 100 доларів США, у кількості 144 (сто сорок чотири) купюр, які поміщено до сейф-пакету №800356737;

- 3 аркуші паперу з персональною інформацією третіх осіб на ім`я

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 включно з переліком належного ім рухомого та нерухомого майна;

- печатки органів та установ у кількості 26 штук:

1. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

2. Голосіївського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

3. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

4. Броварського РВ ГУДМС України в Київській області;

5. Голосіївського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

6. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

7. Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

8. Суворовського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

9. Солом`янського РВ у м. Києві ГУДМС України в Київській області;

10. «Для довідок» ДФС України;

11. ТОВ «Преміум Трейд Груп»;

12. «Для довідок» ДПС Південного міжрегіонального управління;

13. «Для довідок» ДПС Північного міжрегіонального управління;

14. ТОВ «Буревісник майбутнього»;

15. Приватного підприємства «МКК»;

16. ТОВ «Канік ОПТОРГ»;

17. Кредитна спілка «Самопоміч»;

18. ТОВ «Пуратос Україна»;

19. «Для довідок» ДФС України;

20. ТОВ «Альтерс»;

21. Київського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

22. Державного реєстру фізичних осіб ДФС України;

23. Державної міграційної служби України (гербова);

24. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області;

25. «Для довідок» ДФС України у Суворовському районі м. Одеси;

26. Приморського РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, які поміщено до сейф-пакету №800356736.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1