БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/737/25
Провадження №1-кс/497/276/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

31.03.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0000035 від 15.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, вчинене із застосуванням насильства.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 14.03.2025 приблизно о 17:00 годині ОСОБА_5 знаходячись у дворі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де сусідка ОСОБА_6 , в процесі сварки незаконно проникла на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 , в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим порушила недоторканність житла потерпілої ОСОБА_5 гарантоване ст.30 Конституції України (ЕО 2621 від 14.03.2025).

28.03.2025 року свідком ОСОБА_7 у період часу з 10:00 год до 10:20 год. 28.03.2025 року було здійснено добровільну видачу флеш носія з маркировкою HI-RALI 32 GB, згідно пояснень останнього, виданий ним носій на якому є відео файл з назвою Street_ch4_main_2620_3930 є записом відеоспостереження від 14.03.2025 року, вказаний відеозапис йому надав ОСОБА_8 15.03.2025 о 15:11 з реєстратора марки DVR 6608/1208 AHD8ch для системи відеоспостереження, який встановлений у останнього в домоволодінні АДРЕСА_2 . Вказаний флеш носій у присутності ОСОБА_7 та двох понятих було вилучено та опечатано у паперовий конверт з підписами понятих.

З метою фіксації обставин кримінального правопорушення, встановлення способу, місця та часу кримінального правопорушення, в порядку ст. 245-1 КПК України знято покази з технічних засобів що мають функції відеозапису системи відеоспостереження з реєстратора марки DVR 6608/1208 AHD8ch. Проведеною відео-аналітикою відібрано та вилучено 1 відео файл сформований 14.03.2025 о 15:11 годині, який перекопійований на флеш носій з маркировкою HI-RALI 32 GB, а саме:

- Street_ch4_main_2620_3930

На вказаних відео фрагментах, зафіксовано факт незаконного проникнення до житла особи, вчинене із застосуванням насильства.

Вищевказаний відео файл сформований 14.03.2025 о 15:11 годині, який перекопійований на флеш носій з маркировкою HI-RALI 32 GB, а саме: Street_ch4_main_2620_3930, має пряме відношення до обставин які встановлюються у вказаному кримінальному правопорушенні, так як камера відеоспостереження з якої ведеться онлайн запис, встановлена на стовпі по проспекту Соборний у м. Болград Одеської області, біля будинку потерпілої ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 28.03.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не прибула, в додатку до клопотання наявна заява про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання (а.с.46).

Особа, яка видала майно ОСОБА_7 також до суду не прибув, в додатку до клопотання слідчого наявна заява, якою просив провести розгляд клопотання слідчого без його участі, у зв`язку з поганим самопочуттям (а.с.45).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню № 0000035 від 15.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, вчинене із застосуванням насильства (а.с.24-25).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.26).

Постановою прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 27.03.2025 року визначено підслідність кримінального провадження № 0000035 від 15.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України за слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області (а.с.24).

14.03.2025 приблизно о 17:00 годині ОСОБА_5 знаходячись у дворі свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , сусідка ОСОБА_6 , в процесі сварки остання незаконно проникла на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_5 в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим порушила недоторканність житла потерпілої ОСОБА_5 гарантоване ст. 30 Конституції України (ЕО 2621 від 14.03.2025).

28.03.2025 року у період часу з 10:00 год до 10:20 год. свідком ОСОБА_7 було здійснено добровільну видано флеш носія з маркуванням HI-RALI 32 GB, згідно пояснень останнього, пояснив що виданий ним носій на якому є відео файл з назвою Street_ch4_main_2620_3930 є записом відеоспостереження від 14.03.2025 року, вказаний відеозапис йому надав ОСОБА_8 15.03.2025 о 15:11 з реєстратора марки DVR 6608/1208 AHD8ch для системи відеоспостереження, який встановлений у останнього в домоволодінні АДРЕСА_2 .

Вказаний флеш носій у присутності ОСОБА_7 та двох понятих було вилучено та опечатано у паперовий конверт з підписами понятих, про що було складено протокол добровільної видачі майна від 28.03.2025 року (а.с.32) та в подальшому оглянутий слідчим.

Постановою слідчого від 28.03.2025 року тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами, місцем зберігання якого визначено матеріали кримінального провадження №0000035 від 15.03.2025 року (а.с.43).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу добровільної видачі майна від 28.03.2025 - слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт та того ж дня 28.03.2025 року передано до канцелярії суду, що підтверджується вхідним номером на супровідному листі (а.с.47)

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу добровільної видачі майна від 28.03.2025 року, в кримінальному провадженні № 0000035 від 15.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, а саме на:

- флеш носій з маркуванням HI-RALI 32 GB з відео файлом з назвою Street_ch4_main_2620_3930 з записом відеоспостереження від 14.03.2025 року у період часу з 14:19:31 до 14:28:25.

Місцем зберігання всього вилученого майна визначити матеріали кримінального провадження №0000035 від 15.03.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1