печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 30.06.2023 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на постанову прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 30.06.2023 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019.

В обґрунтування доводів скарги адвокат зазначає про її незаконність з огляду на відсутність підстав до зупинення кримінального провадження. Посилається на те, що в оскаржуваній постанові підставою для зупинення зазначено необхідність встановлення місце знаходження ОСОБА_6 . Однак станом на день її прийняття місце знаходження ОСОБА_7 органу досудового розслідування було відомо, з ним проведено всі необхідні слідчі дії та навіть ініційоване питання з приводу закриття кримінального провадження.

Просить скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

В судове засіданні адвокат ОСОБА_4 - заявник за скаргою не з`явився, на адресу суду направив заяву, в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність та висловив свою позицію з приводу підтримання доводів та вимог скарги.

Прокурор, яким прийнято оскаржувану постанову в судове засідання не з`явився. Про причини неявки слідчому судді не повідомив. Також на адресу слідчого судді не від нього чи іншого будь якого прокурора групи прокурорів в кримінальному провадженні№ 0000673 від 26.03.2019 не надходило клопотань про відкладення судового засідання з розгляду скарги.

Відтак, слідчий суддя зважаючи на належне повідомлення учасників розгляду у спосіб та строки, визначені ст. 135 КПК України, відсутність клопотань про відкладення розгляду скарги, наявність заяви від заявника за скаргою та положень ст. ст. 26, 306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність зазначених вище осіб.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

На час розгляду даної скарги Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000673 від 26.03.2019 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

30.06.2023 постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 зупинено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відтак дану скаргу подано повноважною особою, а зважаючи на дату отримання копії оскаржуваної постанови, у строк, визначений ст. 304 КПК України.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя керується наступними нормами кримінального процесуального закону.

Стаття 28 КПК України визначає, що на сторону обвинувачення під час досудового розслідування покладено обов`язок забезпечити додержання розумних строків як загальної засади кримінального провадження, яка також є складовою права особи на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, необхідно зважати на випадки, коли виконання цього обов`язку перебуває поза процесуальними можливостями слідчого чи прокурора. Правовий інститут зупинення кримінального провадження покликаний врегулювати саме такі випадки.

Зупинення досудового розслідування за своєю природою є тимчасовою перервою, викликаною об`єктивними та непереборними перешкодами, які унеможливлюють його подальше здійснення.

Попри те, що зупинення досудового розслідування належить до дискреційних повноважень сторони обвинувачення, кримінальний процесуальний закон містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких вони можуть бути реалізовані.

Також слід звернути увагу, що зупинення досудового розслідування хоч і припиняє перебіг його строку, втім не припиняє перебування особи у статусі підозрюваного, а тому згідно з приписами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України з`ясування обґрунтованості такого зупинення, наявності для того відповідних підстав належить до компетенції слідчого судді за відповідною скаргою сторони захисту.

Статтею 280 КПК України передбачено підстави та порядок зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе.

Оцінюючи доводи скарги, слідчий суддя робить наступні висновки.

Під час оцінки наявності підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчому судді належить проаналізувати як формальну складову цього рішення, так і його обґрунтованість, тобто відповідність цього рішення фактичним обставинам, за яких його ухвалено, а також законність - наявність для його ухвалення відповідних правових підстав.

Формальна сторона рішення передбачає дотримання встановлених вимог до його форми, а також наявність у особи, яка його ухвалила, відповідних повноважень.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 280 КПК України).

У слідчого судді відсутні приводи ставити під сумнів наявність у прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 повноважень щодо ухвалення цього рішення. Не навлеено й таких доводів у скарзі. Відтак слідчий суддя вважає, що постанову прийнято уповноважено на те особою.

Разом з цим, перелік вимог до форми постанови прокурора встановлений ч. 5 ст. 110 КПК України, і у слідчого судді наявні приводи констатувати ї не чітке їх дотримання.

Так, вказана норма КПК України зобов`язує прокурора при прийнятті процесуального рішення - постанови вказувати в її мотивувальній частині зокрема зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви, якими керувався прокурор, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального закону, на підставі яких її винесено.

У контексті постанови про зупинення кримінального провадження з підстав направлення запитів про міжнародну правову допомогу прокурор зобов`язаний належним чином дотримуватися вимог, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України (КПК), щодо мотивувальної частини процесуального рішення. Зокрема, у постанові необхідно детально викласти зміст обставин, які є підставами для її прийняття. Це означає, що прокурор повинен чітко зазначити, які саме обставини унеможливлюють подальше досудове розслідування без виконання запитів, яка інформація або процесуальні дії потрібні від іноземної держави, а також пояснити, чому ці обставини є суттєвими для провадження і чому відсутність їх результатів обумовлює зупинення.

Крім того, в постанові мають бути викладені мотиви, якими керувався прокурор при прийнятті такого рішення. Це передбачає пояснення, чому саме зупинення є необхідним та виправданим, наприклад, через неможливість проведення процесуальних дій (слід вказати яких) без відповіді на запити про міжнародну правову допомогу, або через відсутність альтернативних способів отримання необхідної інформації.

Обґрунтування мотивів має бути чітким і логічним, підтвердженим фактами та доказами. У постанові потрібно детально описати направлені запити, зокрема куди і з яких питань вони були скеровані, а також пояснити, яким чином очікувані відповіді вплинуть на хід розслідування та які прогалини у доказовій базі вони заповнять. Окремо варто зазначити, чому без цих відповідей неможливо завершити досудове розслідування чи здійснити подальші слідчі дії.

В оскаржуваній постанові прокурор вказав, що в межах досудового розслідування направлено запити до компетентних органів Князівства Монако та Держави Ізраїль про надання міжнародної правової допомоги, відповіді на які на час прийняття оскаржуваної постанови не отримано. При цьому не вказав, які процесуальні дії просить сторона обвинувачення вчинити в порядку міжнародної правової допомоги та як неотримання таких відповідей унеможливлює проведення досудового розслідування. Відсутність таких вказівок в оскаржуваній постанові створює враження її недостатньої обґрунтованості та невідповідності вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України .

Щодо оцінки обґрунтованості, тобто відповідності оскаржуваної постанови фактичним обставинам, за яких її ухвалено, а також законності - наявності для її ухвалення відповідних правових підстав, слідчий суддя надходить до наступного.

25.02.2019 ОСОБА_8 в межах кримінального провадження № 0000400 від 31.03.2013 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 т. 209 КК України.

Постановою Генеральної прокуратури України від 26.03.2019 з матеріалів кримінального провадження № 0000400 від 31.03.2013 року були виділені матеріали за підозрою ОСОБА_9 у кримінальне провадження № 0000673.

27.03.2019 Генеральною прокуратурою України в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 надіслані запити про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Сполучених Штатів Америки, Держави Ізраїль та князівства Монако.

З долучених до матеріалів скарги їх копій вбачається, що сторона обвинувачення просила в компетентних органів вказаних держав встановити: місцезнаходження ОСОБА_7 , надати інформацію чи отримував ОСОБА_10 громадянство вказаних країни, вручити копію повідомлення про підозру, допитати як підозрюваного за переліком питань, який додавався.

Також 26.07.2019 Генеральною прокуратурою України в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_7 надіслані запити про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Швейцарської Конфедерації та Князівства Монако. Ці запити були направлені на виконання ухвал Печерського районного суду м. Києва про здійснення тимчасового доступу до документів та накладення арештів на грошові кошти ОСОБА_9 у банках.

Між тим як вбачається з копії протоколу допиту від 20.06.2023, ОСОБА_10 допитаний як підозрюваний з приводу всіх питань, які зазначались в запитах про міжнародну правову допомогу. Надав відомості стосовно наявності в нього громадянства Держави Ізраїль, надав копію паспорта на підтвердження громадянства, надав відомості щодо свого місця знаходження та місця реєстрації.

Також накладено арешти на грошові кошти ОСОБА_7 на рахунках в банках та органам досудового розслідування України передано всі витребувані документи та інформацію.

Таким чином, обставини, на які посилалася сторона обвинувачення як на підстави для зупинення, вже були встановлені до прийняття оскаржуваної постанови, а відомості, необхідні для продовження досудового розслідування, повністю отримані. Відтак, на час прийняття оскаржуваної постанови, не існувало реальної потреби у подальшому очікуванні відповідей на згадувані запити або виконанні процесуальних дій через міжнародну правову допомогу. Відсутність об`єктивної необхідності в цих діях свідчить про необґрунтованість застосування п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України як підстави для зупинення провадження і вказує на те, що оскаржувана постанова про зупинення кримінального провадження прийнята за відсутності реальних підстав.

У цій ситуації зупинення провадження виглядає як спроба штучного затягування кримінального провадження, що може призвести до порушення прав його учасників та ставить під сумнів добросовісність дій сторони обвинувачення. Відсутність об`єктивної необхідності у зупиненні кримінального провадження свідчить про незаконність постанови, яка з огляду на встановлені обставини, підлягає негайному скасуванню. Адже прийняття процесуальних рішень в кримінальному провадженні без реальних на те підстав шкодить не лише правам підозрюваного, але й завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та немотивованість оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим така підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 110, 280, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 30.06.2023 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 26.03.2019.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1