Справа №705/892/17
1-кп/705/48/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001817 від 25 жовтня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 26.05.1998 року Уманським міським судом Черкаської області за ст.ст. 140 ч. 3, 229-6 ч. 2 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі на строк 10 місяців з конфіскацією майна та лікування від наркоманії, звільнений 20.11.1998 року з Черкаської ВК №62 по відбуттю строку покарання; 2) 16.05.2000 року Уманським міським судом Черкаської області за ст. 229-6 ч. 2 КК України (в ред.1960 року) до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений на підставі ЗУ «Про амністію» 02.08.2001 року з Старобабанівської ВК №92; 3) 30.07.2002 року Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 4) 14.05.2003 року Уманським міським судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.09.2005 року умовно-достроково з Старобабанівської ВК№92, невідбутий строк 11 місяців 5 днів; 5) 12.03.2009 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 16.10.2010 року умовнодостроково з Старобабанівської ВК №92 невідбутий строк 6 місяців 6 днів; 6) 20.02.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 307 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільнений 19.09.2015 року умовно-достроково з Старобабанівської ВК-92, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 7 днів, судимості не знаті та не погашені в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16.10.2017 року близько 02 год. 00 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, проник до гаража № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: вул. Тищика, 27, м. Умані, звідки таємно викрав майно, а саме: свердлову стійку марки «Kwb», вартість якої згідно довідки про вартість складає 800 гривень, електричну дріль марки «Stark», вартість якої згідно довідки про вартість складає 900 гривень, електричний лобзик марки «Элпром», вартість якої згідно довідки про вартість складає 700 гривень, гайковер марки «Інтертул», вартість якого згідно довідки про вартість складає 500 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2900 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. Він вночі 16.10.2017прийшов до гаражу № 1, що по вул.. Тищика м. Умань. Так як він знайомий з потерпілим, то знав де потерпілий кладе ключ від гаражу. Викрав майно, яке вірно зазначено в обвинувальному акті. Частину викраденого майна здав до ломбарду, а отримані кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, захисника та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, .

Речові докази: паперовий конверт в якому знаходиться слід структури матеріалу,який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7