Справа № 194/325/25
Провадження № 1-кп/185/913/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 23 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 листопада 2024 року вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357, ст. 59-1 КК України до одного року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 13 січня 2025 року близько 19.00 год., знаходячись за місцем свого проживання, а саме адресою: АДРЕСА_1 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно проживали за вищевказаною адресою. В ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння своїй співмешканці ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя. Після чого ОСОБА_6 , направилась в напрямку коридорного приміщення житлового будинку. Знаходячись в коридорному приміщенні ОСОБА_3 , наздогнав ОСОБА_6 , та наніс один удар кулаком лівої руки в область правої частини тулуба, один удар долонею правою руки в область обличчя.

Внаслідок чого ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому 9 ребра праворуч по пахвовій лінії, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я понад три тижня (більш як 21 день), перелом кісток носу, синців нижніх повік ліворуч та праворуч, нижньої губи, гематоми правого кульшового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству № 2229-V111 під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім і теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Умисні дії ОСОБА_3 згідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству визнаються домашнім насильством у формі фізичного насильства, наслідком якого є спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості своїй співмешканці ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 13 січня 2025 року у вечірній час він перебував вдома по АДРЕСА_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , з якою він мешкав з осені 2024 року. Вона назвала його по імені її колишнього чоловіка, після чого він вдарив правою рукою у ліву частину голови. Вона пішла у коридор, він пішов за нею та лівою рукою вдарив в область грудної клітини з права. Потім долонею руки вдарив її ще по обличчю. Після цього, вони ще тиждень були разом, а через тиждень вона пішла. Де вона мешкає зараз йому не відомо. В скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України з застосуванням ст. 72 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 удо набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 у, вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року у виді одного року пробаційного нагляду перевести в один рік обмеження волі, з розрахунку одному дню обмеження волівідповідає один день пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 уостаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 урахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1