Справа № 385/239/25
Провадження № 1-кс/385/116/25
слідчого судді
15.04.2025 року м. Гайворон
слідчий ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_7 , в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, до 21.05.2025 та при цьому не визначати розмір застави, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , спричинило смерть потерпілого.
В обґрунтування клопотання покликався на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що 17 лютого 2025 року близько 15.00 год в житловому будинку АДРЕСА_3 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин зумовлених особистими образами, виникла сварка. У цей час в ОСОБА_4 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 ..
Невідкладно приступивши до реалізації свого злочинного умислу, 17 лютого 2025 року близько 15.10 год. ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебував в іншій кімнаті будинку та за її діями не спостерігав, взяла до рук молоток (кирка), обравши його знаряддям вчинення злочину.
ОСОБА_4 діючи невідкладно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи в руках молоток підійшла до потерпілого ОСОБА_8 , де стоячи один навпроти одного зі значною силою нанесла не менше п`яти послідовних ударів металевою частиною молотка (кирки) в область скроневої ділянки голови зліва потерпілого ОСОБА_8 , від яких останній впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , знаходячись в положенні стоячи біля потерпілого, металевою частиною молотка (кирки) нанесла ще не менше чотирьох послідовних ударів в область голови потерпілого. ОСОБА_4 , впевнившись, що досягла злочинної мети у вигляді настання смерті ОСОБА_8 , вийшла з будинку та залишила місце вчинення злочину.
Відповідно до експертної довідки №5 від 21.02.2025 на тілі трупа ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої тім`яно-скроневої ділянки, відкритого осколкового перемолу кісток склепіння черепу з пошкодженням речовини головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення. Смерть ОСОБА_8 настала від забою головного мозку внаслідок відкритого осколкового перемолу кісток склепіння черепу.
21.02.2025 о 03 год.10 хв. ОСОБА_4 затримана на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
21.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
21.02.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 03:10 год 21 лютого 2025 року по 03:09 год 21 квітня 2025 року.
ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні обґрунтовується сукупністю інших зібраних у кримінальному провадженні доказів, копії яких долучено до клопотання.
Проведення та завершення вже розпочатих вищезазначених процесуальних дій, у зв`язку з їх об`ємністю та складністю потребує додаткового часу близько одного місяця з дня завершення двомісячного строку досудового розслідування.
В клопотанні слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та підозрювана ОСОБА_4 може після вчинення кримінального правопорушення залишила місце вчинення злочину, намагалась ввести органи досудового розслідування в оману, сховала речові докази та знаряддя вчинення злочину, що мають суттєве значення у розгляді справи. При цьому, підозрюваній в разі визнання її винуватою, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Крім того, реальність настання вказаного ризику, підтверджена в т.ч. самими обставинами вчинення злочину, який інкриміновано ОСОБА_4 , зокрема тим, що остання підозрюється у вчиненні умисного злочину проти життя та здоров`я особи, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, оскільки на даний час ще проводяться слідчі дії спрямовані на здобуття доказів, які мають значення для даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які підтверджують її вину у вчиненні інкримінованого злочину, так як підозрювана особисто знайома з свідками та володіє відомостями, де вони проживають, тому вказані обставини дають підстави вважати, що підозрювана може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів. У відповідності до ст. 23 КПК України та ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що підозрювана у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду.
Також прокурор покликався на те, що інші, більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити.
ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечень проти задоволення клопотання не заявляли, з клопотаннями до слідчого судді не звертались.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно протоколу затримання від 21.02.2025 ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України фактично затримана 21.02.2025 о 03 год. 10 хв.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 повідомлено 21.02.2025.
Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2025 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 03.10 год. 21 лютого 2025 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Строк тримання під вартою згідно цієї ухвали завершується о 03:09 год. 21 квітня 2025 року.
Постановою керівника Голованівської окружної прокуратури від 14.04.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 21 квітня 2025 року.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Зі змісту ст. 197 КПК України, вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п.п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні наведеного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, що є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Зокрема сторона захисту не наводить нових доказів та крім цього, не покликається на існування доказів, які б ставили під сумнів доказову базу сторони обвинувачення або ж свідчили про істотне порушення прав та свобод людини при їх отриманні.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Також, виходячи з фактичних обставин справи та за відсутності доказів про протилежне, слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винною у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України), її вік, стан здоров`я, сімейний стан, її майновий стан, яка не працевлаштована, особу підозрюваної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вагомість наведених доказів про вчинення такого.
Ураховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної небезпеки, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваній більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Отже, у даній ситуації тяжкість покарання хоча і не є самостійною підставою для утримання ОСОБА_4 під вартою, проте зазначений у санкції статті строк у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не продовживши строк тримання під вартою.
У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, слідчий суддя дійшов висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного переважають інтереси забезпечення поваги до її особистої свободи.
Окрім зазначеного, слідчий суддя також ураховує й те, що в умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, в ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від досудового розслідування та суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку підозрюваної та її місцезнаходження.
Отже, ураховуючи тяжкість можливого покарання, у сукупності із іншими обставинами, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності такого ризику можливого переховування від органів досудового розслідування, суду.
У зв`язку з наведеним вище слідчий суддя погоджується також з наявністю ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та іншими ризиками, що вказані в клопотанні.
Окремо слід вказати на те, що в клопотанні належно обґрунтовано та викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 закінчується 21.04.2025, однак досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не закінчено, тому слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється остання, а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, для запобігання ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Зокрема слідчий суддя погоджується з існуванням наступних ризиків - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Будь-яких даних про відсутність чи зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України чи такого їх про зменшення, яке в виправдовувало застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Також суд вважає, що подальше тримання підозрюваної під вартою з достатньою повнотою обґрунтовано необхідністю проведення обов`язкових слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також в подальшому забезпечення прав сторін кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою.
З огляду на складність кримінального провадження та тривалість проведення експертиз, строк тримання під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування до 21 травня 2025 включно, що є меншим за 60 діб.
Згідно приписів частини 4 статті 183КПК слідчий суддя або суд мають право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Відповідно слідчий суддя вважає правильним не застосовувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Керуючись статтями 176-178, 183, 193-194, 196-197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України,
клопотання задовольнити.
Підозрюваній ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою - до 21 травня 2025 року без визначення розміру застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9

Дата документу 15.04.2025