Справа № 344/807/25
Провадження № 1-кс/344/490/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строків тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000113 від 02.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000113 від 02.08.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Установлено, що 05 липня 2024 року в телеграм-каналі «Робота Калуш» особа, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження (далі - Особа 1), переглядаючи в соціальних мережах оголошення із пропозиціями щодо роботи, виявив пропозицію заробітку за винагороду в сумі 1500 доларів США за виконану роботу від користувача месенджеру «Telegram» під ідентифікатором ОСОБА_7 із нік-неймом « ОСОБА_8 », телефон НОМЕР_1 .

Цього ж дня Особа 1, використовуючи власний мобільний телефон «Samsung S8 Plus» та спеціально придбану для спілкування з користувачем месенджеру «Telegram» під ідентифікатором ОСОБА_7 із нік-неймом « ОСОБА_8 » сім-картку НОМЕР_2 , написав через застосунок «Telegram» повідомлення із текстом «готовий працювати». Особа із нік-неймом « ОСОБА_8 » у відповідь переслав відеоматеріали щодо змісту роботи, яку необхідно виконати для отримання грошової винагороди, а саме - підпали релейних шаф «Укрзалізниці», підпали будівель «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_2), підпали автомобілів, які використовуються Збройними Силами України.

Особа 1 погодився на пропозицію невстановленої особи з нік-неймом « ОСОБА_8 » вчинити підпали автомобілів, які використовуються Збройними Силами України за відповідну грошову винагороду.

У подальшому Особа 1 отримав інструкції від невстановленої особи з нік-неймом « ОСОБА_8 » на виготовлення легкозаймистої речовини шляхом змішування бензину з маслом для подальшого використання її у ході підпалу транспортних засобів та виготовив її.

З метою досягнення злочинної мети Особа 1 12.07.2024 запропонував за грошову винагороду своєму родичу ОСОБА_4 допомогти йому у підпалі транспортних засобів військовослужбовців Збройних Сил України, на що останній погодився.

Так, ОСОБА_4 , знаючи, що у службовому користуванні військовослужбовців перебувають транспортні засоби, які використовуються для виконання покладених на підрозділи Збройних Сил України та інших військових формувань завдань, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з Особою 1 вирішив перешкодити законній діяльності відповідних військових формувань шляхом пошкодження та знищення таких транспортних засобів. За підпал транспортних засобів Особа 1 пообіцяв грошову винагороду ОСОБА_4 в розмірі 50 відсотків від суми, що буде сплачена йому невстановленою особою з нік-неймом « ОСОБА_8 ».

Цього ж дня ОСОБА_4 та Особа 1 в м. Долина Калуського району підшукали автомобілі, які за очевидними ознаками належать або використовуються військовослужбовцями ЗСУ чи інших військових формувань та прийняли спільне рішення вчинити їх підпал.

13 липня 2024 року, близько о 02 год 15 хв, ОСОБА_4 та Особа 1 велосипедами приїхали до будинку по АДРЕСА_1 . Діючи за попередньо узгодженим планом, ОСОБА_4 став утримувати велосипеди, а Особа 1 в цей час облив легкозаймистою речовиною, яку виготовив самостійно, та підпалив автомобіль марки «Grand Cherokee», нз. НОМЕР_9, який перебував у законному користуванні військовослужбовця в/ч ЗСУ НОМЕР_3 ОСОБА_9 . В момент підпалу ОСОБА_4 знаходився неподалік і тримав велосипеди, на яких вони прибули на місце злочину. У подальшому вказані особи, використовуючи велосипеди, втекли з місця вчинення злочину. Внаслідок знищення автомобіля марки «Grand Cherokee», нз. НОМЕР_9 військовослужбовцю ЗСУ ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 210444,5 грн.

Невстановлений досудовим розслідуванням користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_8 » в якості оплати за вчинення підпалу автомобіля військовослужбовця ЗСУ здійснив грошовий переказ в сумі 42200 грн на банківську картку АТ «Приват банк» № НОМЕР_4 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_4 , та належить його цивільній дружині ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_4 13.07.2024 року та 14.07.2024 року у банкоматі двічі зняв готівкові кошти по 20 000 грн щоразу, з яких 20 000 грн віддав Особі 1, а 20000 грн - залишив собі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з Особою 1, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ, з корисливою метою, на виконання завдання невстановленої особи з нік-неймом « ОСОБА_8 » в м. Долина Калуського району, вулиця Обліски, біля будинку № 34 підшукали 2 автомобілі, які за зовнішніми ознаками належать військовослужбовцям ЗСУ, та погодили із зазначеною особою їх підпал.

02 серпня 2024 року о 18 год 41 хв ОСОБА_4 та Особа 1 автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_5 виїхали з домоволодіння, розташованого в с. Княжелука Долинської ОТГ, вулиця Дебелівка, 6, в м. Долина, прослідували вулицею Незалежності та зупинили автомобіль біля міні маркету «Лимон». Після цього вони дістали з багажника автомобіля велосипеди і поїхали на них вулицею Незалежності у м. Долина.

Здійснюючи готування до вчинення злочину, ОСОБА_4 та Особа 1, приблизно о 19 год 50 хв велосипедами під`їхали до двох автомобілів, які за зовнішніми ознаками належать військовослужбовцям Збройних Сил України, які знаходились в м. Долина Калуського району, вулиця Обліски, біля будинку № 34, оглянули їх, узгодили спільний план щодо їх подальшого підпалу. Після того ОСОБА_4 та Особа 1 велосипедами поїхали вулицею Обліски у м. Долина та в районі приватного сектору забудови в лісосмузі заховали велосипеди у канаві, маючи на меті використати їх для втечі з місця події після вчинення злочину.

04 серпня 2024 року, приблизно о 02 год 46 хв, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з Особою 1, об`єднаною єдиним злочинним умислом вчинити підпал двох автомобілів, які використовуються військовослужбовцями ЗСУ, прибули в м. Долина, вулиця Обліски та підійшли до припаркованих до будинку № 34 автомобілів марки «Mitsubishi», реєстраційний номер «НОМЕР_8» та марки «NISSAN NAVARA AVENTURA», реєстраційний номер « НОМЕР_6 ».

Діючи за попередньою змовою, з розподілом ролей, з корисливою метою, Особа 1 підійшов до автомобіля марки «NISSAN NAVARA AVENTURA», реєстраційний номер « НОМЕР_6 », який перебуває у фактичному користуванні в/ч НОМЕР_7 та закріплений за начальником медичної служби - начальником медичного пункту ОСОБА_11 , облив його легкозаймистою сумішшю, яку виготовив самостійно шляхом змішування бензину з маслом, та умисно, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ, підпалив його. При цьому підпал вказаного автомобіля охоплювався спільним умислом Особи 1 та ОСОБА_4 .

Внаслідок пошкодження автомобіля марки «NISSAN NAVARA AVENTURA», реєстраційний номер « НОМЕР_6 », шляхом підпалу, ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на суму 8383 грн.

У цей час ОСОБА_4 за попередньою змовою з Особою 1, одночасно, синхронно підійшов до автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер « НОМЕР_8 », який належить ОСОБА_12 , облив його легкозаймистою речовиною, яку йому надав Особа 1, та зробив спробу підпалу, однак був затриманий на місці вчинення злочину працівниками правоохоронного органу.

05 серпня 2024 року ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

15 січня 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом затримання, протоколами обшуків, протоколами оглядів мобільних телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , протоколами НСРД, оглядами руху коштів по банківських рахунках, речовими доказами, іншими матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

06 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02 жовтня 2024 року включно.

Згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.09.2024 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 28 листопада 2024 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25.11.2024 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 23.01.2025, включно.

15 січня 2025 року, у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту здійснено відкриття матеріалів та надано доступ до них.

Завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні шляхом звернення до суду з обвинувальним актом до спливу строку дії попередньої ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду не представляється можливим, оскільки для прийняття рішення в порядку ст. 283 КПК України необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Таким чином, строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 23 січня 2025 року включно, однак завершити ознайомлення підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, скерувати обвинувальний акт до суду і у визначений ст. 314 КПК України строк провести підготовче судове засідання неможливо.

На даний час триває ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000113 від 02.08.2024 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Станом на 15.01.2025 підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 розпочали ознайомлення з 1 томом вказаного кримінального провадження, яке складається з 4 томів.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 219 КПК України визначено, зокрема, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

На даний час, в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

У відповідності до ст. 12 КК України:

- злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, цього Кодексу відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої;

- злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України, цього Кодексу відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення - позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину;

- п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі проти основ національної безпеки України, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Строк досудового розслідування був продовжений до 05.02.2025, а 15.01.2025 на підставі ст. 290 КПК України, здійснено відкриття матеріалів стороні захисту, тобто до спливу строку досудового розслідування залишалось 21 день.

Разом з тим, з огляду на обсяг матеріалів вказаного кримінального провадження, який становить 4 томи та великого об`єму речових доказів, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ще на 30 днів, оскільки, такий строк повинен бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

З огляду на вищевикладене, строк застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави слід продовжити на 30 днів, тобто до 22 лютого 2025 року, але у межах строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання частково заперечила, просила продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. .

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 05 серпня 2024 року ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

15 січня 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.06 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02 жовтня 2024 року включно.

Згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 30.09.2024 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 28 листопада 2024 року, включно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 25.11.2024 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 23.01.2025, включно.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом затримання, протоколами обшуків, протоколами оглядів мобільних телефонів ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , протоколами НСРД, оглядами руху коштів по банківських рахунках, речовими доказами, іншими матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

В той же час 23.01.2025 року року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають закінченню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

15 січня 2025 року, у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту здійснено відкриття матеріалів та надано доступ до них.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 ст. 219 КПК України прямо передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Частинами 1, 3 статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що досудове розслідування завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які складаються з 4-ох томів.

Станом на 16.01.2025 підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ознайомився з 1 томом вказаного кримінального провадження.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків.

Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування був продовжений до 05.02.2025, а 15.01.2025 на підставі ст. 290 КПК України, здійснено відкриття матеріалів стороні захисту, тобто до спливу строку досудового розслідування залишалось 21 день.

Таким чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ознайомився з 1 томом вказаного кримінального провадження, обсяг матеріалів кримінального провадження, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , на 20 днів, оскільки такий строк є достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею також враховуються характеризуючи дані підозрюваного, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, його обставини та наслідки, а також те, що злочини у яких підозрюється ОСОБА_4 вчинені проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Відповідно до норм ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину,передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.109 КК України, і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 23.01.2025 року, вважаю, що клопотання слід задоволити частково, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного до 05 лютого 2025 року, включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05 лютого 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1