Справа № 456/5704/24
Провадження № 1-кс/456/1446/2024
УХВАЛА

20 грудня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУП у Львівській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0001070 від 25.10.2024 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нежухів, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Слідчим відділенням Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001070 від 25.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_6 , обіймаючи посаду сапера військової частини НОМЕР_1 , 25.10.2024, близько 12:00 години, перебуваючи по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли під час словесного конфлікту, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 почергово 21 удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя, в результаті яких останній помер на місці події.

25.10.2024 в 20 годин 00 хвилин оперуповноваженим ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_8 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

28.10.2024 слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 23 грудня 2024 року, включно.

18.12.2024 керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. Західного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, а саме до 26.01.2025.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, в ході якого необхідно долучити: 3 (три) судово-імунологічних експертиз (які були призначені 01.11.2024), проведення яких доручено експертам КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово- медичних експертиз», долучити 1 (одну) судово-психіатричну експертизу (яка була призначена 11.11.2024), проведення якої доручено експертам Львівського філіалу судово- психіатричних експертиз «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»; долучити висновок комісійної судово-медичної експертизи (яка була призначена 13.12.2024), проведення якої доручено експертам КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз».

Також в рамках даного кримінального провадження необхідно вирішити питання про доручення досудового розслідування іншому органу - Стрийському РУП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні №0004711 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 та об`єднання матеріалів кримінального провадження №0004711 з матеріалами кримінального провадження №0001070, а також провести ряд слідчих дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом чергової частини від 25.10.2024 протоколом огляду місця події від 25.10.2024, заявою ОСОБА_10 від 25.10.2024 показаннями свідка ОСОБА_11 від 25.10.2024, показаннями свідка ОСОБА_12 від 25.10.2024, показаннями свідка ОСОБА_6 від 25.10.2024, протоколами огляду предмету (відео) від 25.10.2024 та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, зважаючи на відсутність стійких соціальних зв`язків, в органу досудового розслідування виникли підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.І ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду, свідчить те, що він затриманий працівниками поліції в порядку п.2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі та місці події вказували, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Санкція кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому розуміючи свою вину під страхом можливого застосування покарання у виді реального позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, згідно відомостей з ІПНП «Єдиний облік» ОСОБА_6 самовільно залишив місце несення служби, у зв`язку з чим його анкетні дані внесенні в ІПНП «Єдиний облік»: тип діяльності - дезертир, причина внесення - СЗЧ.

Слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення ним кримінального правопорушення, не надав необхідну першочергову медичну допомогу потерпілому, не вжив заходів для надання останньому кваліфікованої допомоги іншими особами, зокрема не викликав швидку медичну допомогу. Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_6 втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, підозрюваний є одружений, має дитину, однак не проживає разом з ними, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_6 є сапером військової частини НОМЕР_1 , хоча він і самовільно залишив місце несення служби, однак може в будь-який час повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжити проходження військової служби. У зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 може бути залучена до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а також спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, підозрюваний, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з ОСОБА_6 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

На даний час, стороні обвинувачення відомо про існування фактового кримінального провадження №0004711 у якому здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 407 КК України - за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

У подальшому, після вирішення питання про доручення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні іншому органу - Срийському РУП ГУНП у Львівській області та за наявності підстав для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, тобто, фактичного початку процедури притягнення особи до кримінальної відповідальності, ризик щодо вчинення іншого кримінального правопорушення буде реалізований.

Зважаючи на наведені обставини, а також дані про особу підозрюваного в їх сукупності, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, яка очевидно переважає у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, на докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають місце, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідство приходить до висновку, що перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Підставою продовження вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній, може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відтак вказане свідчить про необхідність продовження до останнього найсуворішої міри покарання у виді тримання під вартою на час проведення судових експертиз в кримінальному провадженні.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки обставини вчинення ним злочину свідчать про неможливість застосування до нього запобіжних заходів, передбачених ст. ст. 179 і 181 КПК України, тобто особистого зобов`язання і домашнього арешту, так як вищевикладені обставини в їх сукупності вказують на те, що у разі застосування до нього вказаних запобіжних заходів такі ним з високою ймовірністю можуть бути порушено.

Крім того, з огляду на вказане, а також з огляду на неможливість передати підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку іншим особам з огляду на відсутність таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до підозрюваного є неможливим.

За таких обставин, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що зміна застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 на будь-який інший запобіжний захід, крім як тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, беручи до уваги виключні обставини саме дані кримінального провадження, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, є необхідним визначити останньому, як альтернативу, розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2024 - 3028 гривень), що становить 60 560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали вважають що, вина ОСОБА_6 , доводиться матеріалами справи обґрунтовано, є всі необхідні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 , в судовому засіданні в задоволенні клопотання заперечив.

Захисник ОСОБА_13 , в судовому засіданні заперечив вимоги клопотання та вказав, що дане засідання це фарс оскільки, згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою тобто таке мало бути подано 18.12.2024, а клопотання подане тільки 20.12.2024, що є порушенням.

Прокурор вказав, що необхідно долучити висновки експертиз однак, жодної копії постанови про призначення таких експертиз чи супровідних про направлення справи для проведення експертизи не долучено.

Прокурор посилався і посилається на наявність іншого провадження щодо СЗЧ підозрюваним однак, не долучив жодного доказу щодо вчинення дій по даних провадженнях.

Одним з ризиків прокурор вказав, що підозрюваний може повернутися на службу в ЗСУ і тоді неможливо буде провести слідчі дії однак, нормами КПК передбачено зупинення провадження в цьому випадку.

Щодо можливого вчиненні інших правопорушень то це безпідставна заява оскільки, він вже вчинив правопорушення і доказів, що збирається щось вчинити не має.

Прокурор в даному випадку просить застовувати заставу в мінімальному розмірі, що буде стримувальним фактором для підозрюваного однак, якщо так важливо сума, що буде стримувати підозрюваного то слід застосувати особисте зобов?язання тоді у випадку його порушення особа внесе більшу суму, що перевищить суму застави.

ЄСПЛ вказував неодноразово у своїх рішеннях, що при продовженні запобіжного заходу суд повинен обґрунтувати необхідність продовження запобіжного заходу, а відтак просить відмовити в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов?язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника встановив, що 28 жовтня 2024 року слідчим суддею Стрийського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_6 , обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 грудня 2024 року, включно.

18.12.2024 керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. Західного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, а саме до 26.01.2025.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Так у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду.

Суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, на даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених ст..177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.

На даний час, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

В обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи, а отже законне джерело доходу, що дозволяє йому утримувати свою доньку, відсутній міцний соціальний зв?язок, що дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні.

При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості ухилення підозрюваного від досудового розслідування. Окрім цього, докази отримані під час досудового розслідування щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , можуть вказувати на ухилення від досудового розслідування, з урахуванням даних про елементи його антисоціальної поведінки.

Крім того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного.

Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Виключно через необхідність проведення обов`язкових слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, отримання висновків призначених спеціальних досліджень, а також забезпечення сторін кримінального провадження в ознайомленні з наявними матеріалами, слідчий обґрунтовано ініціював розгляд поданого ним клопотання про доцільність продовження тримання підозрюваного під вартою по зазначеному кримінальному провадженню.

Тобто, існують законні підстави та виправдані потреби для задоволення поданого слідчим клопотання, про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, для забезпечення досягнення завдань в цьому кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, у відповідності до ст. 199 КПК України, слідчим, прокурором у судовому засіданні при розгляді даного клопотання були доведені обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився та викладені обставини, які дійсно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи норми ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України, обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Нормами ч.5 ст. 183 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак розмір застави слід визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання можливості незаконно впливати свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60560 гривень.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 177, 183, 197, 199, 309, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задоволити. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нежухів, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - до 26.01.2025 включно, в межах продовженого строку досудового розслідування.

Визначити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 у в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» до 26 січня 2025 року, включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації у Львівській області; IBAN: UA0000757; банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ; ЄДРПОУ - 26306742.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, зміну місця працевлаштування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26 січня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , та слідчого суддю Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Попередити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1