н/п 1-кп/766/1721/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

21.01.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальних проваджень, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0001570, №0001115, №0000489, №0000686, №0002735, №0000313, №0001230, №0001694, які об`єднані в одне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Херсон, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України

встановив:

На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

Обвинувачені утримуються під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочинів, які їм інкримінуються.

Обвинувачені та їх захисник вказали на необґрунтованість клопотання прокурора про продовження тримання обвинувачених під вартою, зазначили що ризики не доведені, у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні такого клопотання. Крім того, захисник ОСОБА_5 просив визначити обвинуваченим розмір застави.

Потерпіла щодо розгляду клопотання прокурора поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальні акти з додатками, дослідивши заявлене прокурором клопотання, суд приходить до наступних висновків.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

За матеріалами справи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого групою осіб, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а також інших тяжких злочинів кожен окремо.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана їм у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочинів, а також впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані, а обвинувачені категорично заперечують свою причетність до вчинення інкримінованих їм злочинів.

Станом на день розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики, на думку суду, не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, характеризуючі дані про їх особу (їх вік, відсутність у справі документів на підтвердження того, що обвинувачені мають сім`ю, що унеможливлює зробити висновок про міцність соціальних зв`язків обвинувачених, те, що обвинувачені на час взяття їх під варту офіційно працевлаштовані не були, а отже не мали стабільного та законного джерела доходу, обвинувачений ОСОБА_6 з 1995 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, обвинувачений ОСОБА_7 є особою, раніше неодноразово судимою за злочини проти власності, в тому числі тяжкий, покарання за які відбував реально, що свідчить про його негативну репутацію, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинувачених перешкоджає перебуванню ними у місці попереднього ув`язнення).

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, а також запобігання їх спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 21 березня 2025 року.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на наведене, враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, беручи до уваги інкриміновані їм обставини його вчинення, суд вважає, що розмір застави визначенню не підлягає.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 369, 376, КПК України, суд

постановив:

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжити по 21 березня 2025 року включно.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжити по 21 березня 2025 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими, їх захисником, прокурором протягом 5(п`яти)днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду .

Для обвинувачених строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії ухвали.

СуддяОСОБА_1