У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000487, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, згідно з яким просить скасувати частково арешт, накладений на транспортний засіб автомобіль марки «RENAULT» моделі «MASTER», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області (адреса майданчика: вул. Промислова, 6, м. Тячів, Закарпатська область), в частині заборони користування та розпорядження, та повернути вказаний транспортний засіб йому ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2024 у справі №308/17809/24 накладено арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Арешт слідчим суддею накладено на вказаний автомобіль, за участю якого сталася дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 10.10.2024 в смт. Буштино Тячівського району Закарпатської області, в результаті якої помер на місці ДТП пішохід ОСОБА_4 , як на речовий доказ, з метою проведення експертних досліджень.

Зауважує, що відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №181/10 від 25.10.2024 технічний стан усіх систем та обладнань автомобіля марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відповідає вимогам ПДР. Він згідний з таким експертним висновком і вважає, що надалі немає потреби у додатковому експертному дослідженні усіх систем та обладнань автомобіля не предмет їх технічного стану та відпала потреба в подальшому застосуванні накладеного арешту на цей автомобіль.

Вказує, що він є власником автомобіля марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , і зацікавлений у всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванні в даному кримінальному провадженні, та в разі передачі йому автомобіля зобов`язується його відповідально зберігати до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку, до завершення розгляду кримінального провадження №0000487. Також він ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 388 КК України.

Повідомляє, що він не був присутній при розгляді слідчим суддею питання про накладення арешту на його автомобіль.

На даний час автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області на дворі, не в приміщенні, і враховуючи зимній період, є загроза корозії руйнування агрегатів та кузова автомобіля, і ці обставини змушують його звернутися до слідчого судді з даним клопотанням про часткове скасування арешту автомобіля та передачі його на відповідальне зберігання.

Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання без його участі.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2024 (справа №308/17809/24, провадження №1-кс/308/6606/24) задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000487, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановлено накласти арешт на автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , велосипед зеленого кольору, без маркування, та речі потерпілого ОСОБА_4 , а саме: кросівки сірого кольору.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з наявності сукупності розумних підозр вважати, що автомобіль марки «Renault» моделі «Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є доказом злочину та зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою проведення відповідних експертних досліджень та судових експертиз, дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно зі ст. 2 КПК України Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.

Слідчий суддя зазначає, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000487 не доведено, що є необхідність у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт на майно в частині його користування, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2024 (справа №308/17809/24, провадження №1-кс/308/6606/24), на автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 .

Матеріалами клопотання встановлено, що на даний час з автомобілем марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , проведено судову автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану автомобіля у кримінальному провадженні №0000487, що підтверджується відповідним висновком №181/10 від 25.10.2024.

Водночас слідчий суддя констатує, що положеннями ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна,інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчий суддя зазначає, що відчуження перехід прав власності від однієї особи до іншої.

Розпорядження, або право розпорядження, одна з правомочностей власника (нарівні з володінням і користуванням), можливість визначати фактичну і юридичну долю речі.

Право користування в об`єктивному значенні це правові норми, які встановлюють порядок добування корисних властивостей речей для задоволення потреб власника чи інших осіб, а у суб`єктивному значенні це закріплена нормами права (тобто юридично забезпечена) можливість добування корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, відтак, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2024 (справа №308/17809/24, провадження №1-кс/308/6606/24) на автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , підлягає частковому скасуванню, а саме, у частині заборони користування вказаними транспортним засобом.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, і про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягають (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2024 року у справі №712/191/23 (провадження №51-3208кмо23)).

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2024 (справа №308/17809/24, провадження №1-кс/308/6606/24), на автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , а саме, у частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Передати автомобіль марки «Renault» моделі «Master», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , з правом користування вказаним транспортним засобом, без права його відчуження та розпорядження, до ухвалення у кримінальному провадженні №0000487, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, остаточного процесуального рішення.

Попередити власника майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1