Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3940/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000625 від 19.03.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000625, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

19 березня 2025 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Обухів, Київської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, офіційно не працюючому, не одруженому, на утриманні малолітніх дітей не маючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,- про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, в умовах воєнного стану, групою осіб, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, за нижченаведених обставин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжено, у тому числі до 09.05.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2025 року близько 05 години 06 хвилин у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, а саме офісного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вчиненого шляхом підпалу, яке на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

19.03.2025 о 04 год 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_4 , підійшов до вікна офісного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та розуміючи настання протиправних дій, раніше заготовленим металевим предметом (фомкою), розбив вікно офісного приміщення, тим самим зробивши витвір у склі, в свою чергу ОСОБА_7 підійшов до офісного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, де, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, використовуючи запальничку, яку приніс з собою, підпалив та здійснив кидок пляшки з запальною речовиною у вікно приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після вчинення вказаних вище дій, місце вчинення злочину покинули, однак кримінальне правопорушення не було доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі, а саме не відбулося займання приміщення від дії запальної речовини.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, в умовах воєнного стану, групою осіб, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Підставами обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази: рапортом о/у ВКП Подільського УП ГУ НП у м. Києві; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.03.2025; протоколом огляду місця події; протоколом огляду місця події; протоколом обшуку в кв. АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протоколом огляду відеозапису з мобільного телефону; протоколом огляду мобільного телефону; повідомленням про підозру.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Стосовно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання від вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що останній може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім цього, підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ризик того, що підозрюваний залишаючись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування на територіях України, які за межами міста Києва.

Крім цього, на той факт, що підозрюваний чинитиме незаконний вплив на свідків та потерпілої, свідчить те, що останньому відомо про місця їх проживання, показання яких є важливими для доказування. Усвідомлюючи вищевказані обставини підозрюваний шляхом шантажу, умовлянь, погроз чинитиме тиск на свідків та потерпілу з метою зміни чи відмови останніми від дачі показань. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Вплив на свідків та потерпілу матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.

Зі спливом часу та з урахуванням стадії досудового розслідування зазначений ризик зменшується у порівнянні із початковим етапом розслідування з моменту повідомлення особі про підозру. Втім, ймовірність його існування є таким, що дає обґрунтовані підстави зважати на його доведеність. Тим паче, враховуючи, що основний масив доказів у цьому кримінальному провадженні складає саме показання потерпілої та свідків. А тому спокуса впливу на потерпілу та свідків з метою викривлення їх показань зберігається до моменту безпосереднього сприйняття таких показань у судовому засіданні під час судового розгляду.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного. Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 , повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - санкція статті 194 частини 2 Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - 19.03.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Орган досудового розслідування вважає, що необхідно застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

19 березня 2025 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, в умовах воєнного стану, групою осіб, коли останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, за нижченаведених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семі років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У клопотанні, що є предметом розгляду, наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: : рапортом о/у ВКП Подільського УП ГУ НП у м. Києві; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.03.2025; протоколом огляду місця події; протоколом огляду місця події; протоколом обшуку в кв. АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протоколом огляду відеозапису з мобільного телефону; протоколом огляду мобільного телефону; повідомленням про підозру.

Ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що останній усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочинів, може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, що може призвести до несвоєчасного прийняття процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні та якнайшвидшого розслідування даного кримінального провадження.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Санкція ч. 2 ст. 194 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Ризик, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що на теперішній час не встановлено та не допитано всіх можливих свідків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, експертів, що залучені або будуть залучені для проведення експертних досліджень, оскільки, останній піл час досудового розслідування знайомився з протоколами допиту потерпілого та свідків, а також з висновком експерта, тому володіє інформацією про їх місце роботи та проживання.

Слідчий суддя бере до уваги, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинятиме інші кримінальні правопорушення, вказує те, що дії підозрюваного під час вчинення злочинів свідчить про низький рівень у нього правової свідомості та соціальної відповідальності, оскільки на даний час солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце проходження військової служби та маючи злочинний досвід, знову вчинив умисні злочини, тому в разі не застосування до останнього запобіжного заходу, зрозумівши безкарність своїх дій знову може вчинити кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Згідно частин 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

А відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених законом.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту та здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за їх наявності).

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000625 від 19.03.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого (зі слів), маючого на утриманні малолітніх дітей (зі слів), зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повністю утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, обчислюється з 19 березня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання, припиняє свою дію 17 травня 2025 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження - для відома.

Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1