Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокуселище Романів

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження у кримінальному провадженні №0000297 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та що проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальниї правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2, ст. 162 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження у кримінальному провадженні №0000297 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 121 ч. 2, ст. 162 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , бувши згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2023 № 311 призваним за мобілізацією та зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.10.2024 близько 23 год 00 хв, вживши спиртні напої, перебуваючи за місцем свого проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив піти до будинку громадянина ОСОБА_7 , який проживає по АДРЕСА_2 цього ж населеного пункту, для того, щоб відшукати алкогольні напої для подальшого їх вживання.

24.10.2024 після 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 підійшов до будинковолодіння ОСОБА_7 , після чого проник до належного останньому гаражного приміщення, в якому, знайшовши молоток з дерев`яним руків`ям, взяв його до рук та пішов з ним до житлового будинку ОСОБА_7 .

Проникнувши до будинку ОСОБА_7 через квартирку у вікні та побачивши, що останній спить на ліжку в одній із кімнат, ОСОБА_4 знайшов електролічильник та з метою його вимкнення відкрутив пробки, однак під час цього ОСОБА_7 прокинувся та запитав хто перебуває в житловому будинку. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в житловому будинку за вказаною вище адресою, 24.10.2024 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_7 два удари молотком по голові в момент, коли останній намагався встати з ліжка. Після завданих ударів ОСОБА_7 намагався підвестись, однак ОСОБА_4 повторно молотком наніс останньому ще один удар по голові, від якого ОСОБА_7 втратив свідомість та залишився лежати на ліжку, після чого ОСОБА_4 припинив свою злочинну діяльність та вийшовши з будинку ОСОБА_7 та повернувся до себе додому.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , що виразились в умисному нанесенні ОСОБА_7 трьох ударів молотком по голові, ОСОБА_4 спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в порушенні недоторканності житла, тобто незаконому проникненні до житла володіння особи, вчиненому із погрозою застосування насильства ч. 2 ст. 162 КК, а також умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк 7 до 10 років.

28.10.2024 ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області № 294/1985/24 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 27.12.2024 (включно).

25.12.2024 року ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області № 294/2262/24 до обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 34 доби, а саме до 27.01.2025 (включно).

22.01.2025 року ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області № 294/111/25 до обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 40 діб, а саме до 02.03.2025 (включно).

31.01.2025 обвинувальний акт, щодо ОСОБА_4 надійшов до Романівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою судді ОСОБА_8 відкрито провадження по справі та призначеного попереднє судове засідання на 24.02.2025.

Суддя ОСОБА_8 на день надходження клопотання про продовження строку тримання під вартою перебував на лікарняному, тому справу було розподілено відповідно до ст. 35 КПК України.

На даний час ризики, передбачені ч.1 п.1, 3, 5 ст. 177 КПК, які враховувались при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують мати місце, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник щодо задоволення клопотання прокурора заперечили. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 є обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 25.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 та ч. 2 ст. 162 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч. 2 ст. 162 КК України.

При цьому, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

На думку слідчого судді, про обґрунтованість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 та про його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість обвинувачення, слідчий суддя зважає на вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного (обвинуваченого) з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини обвинувачення мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування сукупністю доказів, долучених до клопотання.

Відтак, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які встановлені в ухвалах слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області та слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовженні його строку, продовжують існувати й надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує подальше тримання ОСОБА_4 в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких суспільно небезпечних діянь, за які визначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та продовженні його строку, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 до цього часу являється військовослужбовцем та може бути відряджений до інших військових частин або бути переведеним до іншої військової частини, залучатись до виконання бойових завдань, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема унеможливлюватиме проведення судового розгляду.

Також слідчий суддя вважає, що продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді обвинувачений може чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя встановив, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді утримання останнього в ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» в межах строку заявленого прокурором.

Згідно з вимогами ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, слідчий та прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів, що обмеження права обвинуваченого на свободу є виправданим.

Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.177,184,197, 198,199,205,309,369-372,508,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 24 квітня 2025 року включно.

Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 обчислюється з моменту оголошення, тобто з 24.02.2025

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України не визначати.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.02.2025 о 14:15.

Слідчий суддяОСОБА_9