Дата документу 25.11.2024Справа № 554/3245/24
Провадження № 1-кп/554/1022/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000052 від 06.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину 2017 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.10.1998 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.ст. 86-1, 44, 140, ч. 3 ст. 44,42 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України від відбування покарання звільнений з відстрочкою покарання на 2 роки та штрафом 300 грн;

- 08.12.1999 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч. 3 ст. 143 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ст.43 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі по вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 01.10.1998 р., остаточно засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 15.05.2002 року Апеляційним судом Полтавської області за п. «а», п. «і» ст. 93, ч. З ст. 215-3, ст. 304, 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі по вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 08.12.1999 р., кінцево засуджений до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 14.08.2014 року звільнений умовно- достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 08 днів;

- 28.09.2015 згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області, якою змінено вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 07.04.2015р., за ч.2 ст. 355 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , виявляючи ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме розладу особистості та поведінки органічного походження, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, 05 січня 2024 року, приблизно з 22 години, за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , не зважаючи на негативний вплив на стан психіки спиртних напоїв, вживав їх разом із потерпілим, що призвело до зміни його емоційно-вольової сфери, внаслідок чого ОСОБА_4 втратив кількісний і ситуаційний контроль над своєю поведінкою, яка набула ознак агресивності, дратівливості, ворожості, неврівноваженості та непередбачуваності.

В подальшому, 06 січня 2024 року, в проміжок часу приблизно з 04 години до 05 години, через надмірне вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_4 виникли почуття особистої неприязні до ОСОБА_6 та раптовий умисел на спричинення останньому небезпечних для життя тілесних ушкоджень. З цією метою, ОСОБА_4 вийшов на кухню, звідки узявши по ножу в кожну руку, повернувся з ними до кімнати, де в цей час відпочивав ОСОБА_6 .

Приховуючи ножі у себе за спиною, ОСОБА_4 підійшов до дивану, на якому лежав ОСОБА_6 , та вдарив його спочатку ножем із зламаним кінчиком в ділянку грудної клітини. Однак, своїх намірів останній досягти не зміг, так як захищаючись, потерпілий встиг схопитись рукою за лезо ножа та забрати його з рук ОСОБА_4 . Для завершення свого протиправного наміру, майже відразу після спричинення першого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 удар в ділянку живота другим ножем, який він в цей час тримав у себе в іншій руці.

Внаслідок своїх дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: рани м`яких тканин передньої черевної стінки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунку та кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя (п.2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ від 17.01.1995р.); рани м`яких тканин передньої стінки грудної клітини, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ від 17.01.1995р.) та рани м`яких тканин 1-го, ІІ-го, ІІІ-го пальців лівої кисті, які кваліфікуються, як легкі тілесні що спричинило короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ від 17.01.1995р.), що утворились від дії колечо-ріжучих предметів, якими були ножі, не менше як від трьох кратної дії травмуючих факторів.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Пояснив, що ОСОБА_6 знає з 15 років. Ці події відбулись у потерпілого вдома, куди вони прийшли разом ввечері. Вони приготували їжу та розпивали горілку. Між ними виникла сварка в ході якої він вдарив потерпілого трошки нижче груднох клітини, в живіт. Сварка зупинилась, він почав надавати потерпілому першу медичну допомогу перекис водню, йод, ОСОБА_7 та перев`язав. Він розбудив сусіда і викликали швидку медичну допомогу. У 2016 році він був учаснсиком АТО, там навчився надавати першу медичну допомогу. На даний час також має бажання долучитись до лав ЗСУ.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Разом із тим, окрім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме:

- витягом з ЄРДР /Т1, а.с.99/;

- рапортом /Т1, а.с.100-101/;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення /Т1, а.с.101/;

- протоколом обшуку від 06.01.2024 з фототаблицею /Т1, а.с.102 - 143/;

- висновком експерта №18 від 10.01.2024 /Т1, а.с.169 - 170/;

- протоколом огляду від 06.01.2024 з фототаблицею /Т1, а.с.186 - 192/;

- протоколом огляду від 16.01.2024 з додатками /Т1, а.с.195 - 211/;

- висновком експерта №СЕ-19/117-24/1623-Д від 29.01.2024 /Т1, а.с.216 - 223/;

- протоколом допиту потерпілого від 31.01.2024 /Т1, а.с.225 - 227/;

- картою виїзду швидкої медичної допомоги №111 від 06.01.2024 /Т1, а.с.229/;

- протоколом огляду від 09.01.2024 /Т1, а.с.230 - 231/;

- протоколом огляду з додатками від 10.01.2024 /Т1, а.с.232 - 234/;

- протоколом огляду з додатками від 31.01.2024 /Т1, а.с.235 - 243/;

- протоколом огляду з додатками від 16.01.2024 /Т2, а.с.3 - 21/;

- протоколом огляду з додатками від 03.03.2024 /Т2, а.с.22 - 35/;

- протоколом огляду з додатками від 01.03.2024 /Т2, а.с.36 - 42/;

- протоколом огляду з додатками від 09.03.2024 /Т2, а.с.43 - 54/;

- висновком експерта №144 від 30.01.2024 /Т2, а.с. 67/;

- висновком експерта №59 від 05.02.2024 /Т2, а.с. 80-81/;

- висновком експерта №190 від 14.02.2024 /Т2, а.с. 85-87/;

- висновком експерта №193 від 14.02.2024 /Т2, а.с. 91-92/;

- висновком експерта №66 від 24.02.2024 /Т2, а.с. 96-99/;

- висновком експерта №191 від 14.02.2024 /Т2, а.с. 103-104/;

- висновком експерта №192 від 14.02.2024 /Т2, а.с. 108-109/;

- висновком експерта №69 від 26.02.2024 /Т2, а.с. 113-115/;

- висновком експерта №70 від 12.02.2024 /Т2, а.с. 119-121/;

- висновком експерта №67 від 09.02.2024 /Т2, а.с. 125-126/;

- висновком експерта №71 від 12.02.2024 /Т2, а.с. 130-132/;

- висновком експерта №68 від 14.02.2024 /Т2, а.с. 136-138/;

- висновком експерта №32-МК від 23.02.2024 /Т2, а.с. 142-144/;

- висновком експерта №33-МК від 28.02.2024 /Т2, а.с. 148-151/;

- висновком експерта №159 від 31.01.2024 /Т2, а.с. 155/;

- висновком експерта №63 від 05.02.2024 /Т2, а.с. 159-160/;

- висновком експерта №119 від 12.03.2024 /Т2, а.с. 163-170/;

- протоколом слідчого експерименту від 31.01.2024 з додатками /Т2, а.с. 171-184/;

- протоколом огляду від 31.01.2024 з додатками /Т2, а.с. 185-186/;

- додатковим висновком експерта №179 від 14.03.2024 /Т2, а.с. 189-190/;

- висновком експерта №139 від 15.03.2024, згідно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме розладу особистості та поведінки органічного походження, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

В період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння підекспертний будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, як і не виявляв ознак недоумства.

Наявний у підекспертного розлад особистості та поведінки органічного походження, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, синдром залежностіне позбавляв досліджуваного здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

На даний час підекспертний застосування примусових, заходів медичного характеру не потребує.

/Т2, а.с. 193-205/;

- поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просив визнати виним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. Цивільний позов підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій. Просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого просив врахувати пом`якшуючі обставини та призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття,надання першої медичної допомоги потерпілому.

Обставинами, які обтяжують його покарання, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правоопрушення у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Згідно досудової доповіді органу пробації, ОСОБА_4 має дуже високий рівень небезпеки для суспільства та ризик повторного вчинення кримінального правопорушення. Його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи тяжкість вчинення кримінального правопорушення, наявність пом`якщуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, а також особу обвинуваченого, який має дитину 2017 року народження, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше судимий, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, наближеному до мінімальної межі, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 та ст. 75 КК України, враховуючи відсутність пом`якшуючих покарання обставин, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, завдання потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, оскільки їх застосування буде суперечити ст.ст. 50, 65 КК України.

На думку суду, таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Судом прийнятий до спільного розгляду цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Національної служби здоров`я України Полтавської міської ради, до ОСОБА_4 , третя особа: КП «2-а міська клінічна лікарні Полтавської міської ради», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 19929 гривень 12 копійок на користь Національної служби здоров`я України та 3121 гривню 56 копійок на користь Полтавської міської ради.

До цивільного позову зокрема долучено довідку про вартість лікування із списком та цінами призначених потерпілому препаратів.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, встановлений причинно-наслідковий зв`язок між його протиправними діями та завданням потерпілому тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, а також відсутність заперечень обвинуваченого щодо цивільного позову прокурора, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову прокурора у повному обсязі.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експерта в сумі 3029 гривень 12 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10 січня 2024 року слід скасувати.

Керуючись статями 124, 174, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 листопада 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, за період часу з 06 січня 2024 року по 25 листопада 2024 року.

До набрання вироком суду законної сили залишити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Національної служби здоров`я України Полтавської міської ради, до ОСОБА_4 , третя особа: КП «2-а міська клінічна лікарні Полтавської міської ради», про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 6261 (шість тисяч двісті шістдесят одну) гривню 12 (дванадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавської міської ради 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 3029 гривень 12 копійок.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- футболку червоного кольору з літерами білого кольору, наволочку блакитного кольору, кофту синтетичну, штани зеленого кольору, куртку чоловічу темно-синього кольору, гаманець шкіряний коричневого кольору з посвідченням № 185 охоронника фірми «Еверест» на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 8975 грн (купюри номіналом 500 грн 16 шт, 200 грн 4 шт, 50 грн 3 шт, 20 грн 1 шт, 5 грн 1 шт), ключ на ланцюжку з монетами, джинсові штани темно-синього кольору з шкіряним ременем з надписом «FANGSIDA», футболку чорного кольору, мобільний телефон чорного кольору у захисному чохлі з графічним паролем без захисної кришки ІМЕІ А: НОМЕР_2 , ІМЕІ В: НОМЕР_3 , S/ НОМЕР_4 , мобільний телефон у вимкненому стані марки «POCO» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , S/ НОМЕР_7 , 256 GB повернути власникам;

- змиви та вирізки слідів РБК, недопалки, пляшку з напою, чарки та ножі знищити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10 січня 2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1