Справа№672/779/24
Провадження №1-кп/672/58/24
11 листопада 2024 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
У провадженні Городоцького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 17.09.2024 за клопотанням прокурора обвинуваченому було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.11.2024. Судове провадження по справі на даний час не закінчено.
11.11.2024 прокурор Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтуванні зазначено, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що свідчить про ризик в будь-який час покинути територію Хмельницької області та переховуватись від суду, впливати на свідка, необхідність повторного допиту якого може виникнути згодом, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже обвинувачений постійно зазначає під час судових засідань, що до нього приходять незнайомі йому люди, яких він називає наркоманами, щоб покурити канабіс.
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень, на його думку, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Захисниця та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, мотивуючи, що прокурором не доведено наявність зазначених в клопотанні ризиків та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. Захисниця звернула увагу, що свідок у кримінальному провадженні вже допитана, тому вплинути на її показання обвинувачений не зможе. Крім цього, посилалась на стан здоров`я обвинуваченого із врахуванням якого він фізично не зможе будь-яким чином впливати на хід кримінального провадження у суді.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просить продовжити строк тримання під вартою, обвинуваченого, захисника, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Також, зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Отже, вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує конкретні обставини даної справи та обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, зокрема, кваліфікацію дій обвинуваченого, те що обвинувачений офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні дітей не має.
Крім того, суд зазначає про те, що наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, не є беззаперечними підставами, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, визначеними ст. 178 КПК України, а також ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.
Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним, що свідчить про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України є доведеними, вони не зменшилися, та не зникли, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є обґрунтованими, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, тому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.
Разом з тим, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним в ст. 177 КПК України однак, застава визначена попередньою ухвалою, яка є чинною.
Керуючись ст.ст.316, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - продовжити з 11.11.2024 по 09.01.2025 включно, з правом внесення раніше визначеної суми застави згідно та у порядку, визначеному ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.05.2024.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , захисниці та скерувати начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1