Справа №: 343/2122/23
Провадження №: 1-кп/343/1/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження № 1-кп/343/1/24, справа № 343/2122/23, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000256 від 26.06.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гериня, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, є особою з інвалідністю ІІ групи, судимого на підставі вироку Долинського районного суду Івано-Франкіської області за ч. 4 ст. 187 КК України з врахуванням ст. 69, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці з конфіскацією половини майна, яке є власністю засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу, форми вини, мотивів вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

ОСОБА_4 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення вчинене при таких обставинах.

26 червня 2023 року біля 9 години ранку ОСОБА_7 перебувала у м. Долина Калуського району Івано- Франківської області по вул. Богдана Хмельницького та, проходячи по пішохідній доріжці біля магазину "Динамо", втратила із власної необережності гаманець чорного кольору, в якому серед іншого була належна їй банківська картка АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 .

Близько 09:30 годин 26 червня 2023 року по вказаній доріжці проходив ОСОБА_4 , який виявив на землі гаманець чорного кольору, що потерпіла ОСОБА_7 втратила із власної необережності.

Виявивши гаманець на землі, ОСОБА_4 , розуміючи, що його власник відсутній, підняв його та при огляді його вмісту виявив банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , яка містить безконтактний індикатор, який дозволяє безконтактні оплати, при яких не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки.

Надалі ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним негайно повідомити про знахідку особу, яка її загубила (або власника речі), і повернути майно цій особі, а, якщо особа невідома або невідоме її місце перебування, заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування, не вжив будь-яких заходів для повідомлення власника майна, органи Національної поліції, органи місцевого самоврядування про знайдене. Розуміючи, що вказана картка дає змогу без введення пін-коду доступу здійснювати оплату в торгівельних точках, усвідомлюючи, що картка АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи на меті подальше заволодіння наявних на банківському рахунку коштами потерпілої, ОСОБА_4 привласнив банківську картку "ПриватБанк" № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , яка, відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", п.п. 13, 56, 62, 63 ст.15 Закону України "Про платіжні послуги", ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", є офіційним документом.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у привласненні офіційного документа (банківської картки) з корисливих мотивів визнав повністю. Суду показав, що у вказаний у пред`явленому обвинуваченні день він на тротуарній доріжці біля магазину "Динамо" у м. Долина знайшов тканинчасту чорну сумку-гаманець, у якій була незначна сума коштів та банківські картки. З ними він пішов по магазинах та розраховувався за товар, хоча і розумів, що такі належать невідомій особі. Коли було встановлено власницю гаманця, він повернув їй його, а також кошти, які були в ньому та картки. Кошти, які він витратив, розраховуючись у магазинах банківською карткою потерпілої, повертав їй частинами, однак точної суми, яку повернув, не пригадує. Кається у вчиненому, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що вона працювала у КП "Долинський комунгосп". 26 червня 2023 року біля 9 години вона гребла траву, тоді переходила дорогу до "Лакомки", що неподалік магазину "Динамо", щоб загребсти і з іншої сторони. Вона була одягнута в чорний піджак. У лівій його кишені вона тримала гаманець чорного кольору та ключі від будинку. У гаманці було 1000 гривень, банківські картки, у тому числі АТ КБ "ПриватБанк", пенсійне посвідчення. Коли вона перейшла на другу сторону, виявила, що у неї пропав гаманець. Він не міг сам випасти з її кишені, оскільки вона була глибока. Про втрату гаманця вона повідомила в АТ КБ "ПриватБанк" та в поліцію. Картка від АТ КБ "ПриватБанк" була кредитною карткою, її просто можна було прикладати у магазині до відповідного розрахунокового апарата. З неї було використано 2500 гривень, іншими картками скористатися не встигли. Десь в серпні її викликав працівник поліції, який повідомив, що знайдено її пенсійне посвідчення. Тоді присутній був ОСОБА_4 , який вказав, що все поверне, але нічого їй так і не віддав. А вона тільки хоче, щоб він їй повернув, що їй належить. Просить обвинуваченого карати на розсуд суду.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

крім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться такими доказами:

- даними з АТ КБ "ПриватБанк", згідно з якими ОСОБА_7 є клієнткою АТ КБ "ПриватБанк" (а.п. 120-128) та має банківську карту № НОМЕР_2 (а.п. 212);

- даними з АТ КБ "ПриватБанк", згідно з якими банківська карта № НОМЕР_3 , IBAN: НОМЕР_4 , угода № НОМЕР_5 від 28.08.2013, належить ОСОБА_7 (а.п. 224);

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка показала, що в червні 2023 року біля 9 години до неї приходила її мама ОСОБА_7 . Остання дала їй зі свого гаманця 100 грн. Решту, в тому числі банківські картки, вона залишила в гаманці. Точної суми готівки вона не знає, але така в неї точно була. Гаманець був чорний, прямокутної форми, виготовлений із шкірзамінника. Вона (потерпіла) поставила його собі в кишеню і пішла на роботу. Через деякий час остання зателефонувала до неї та з`ясовувала, чи не забувала у неї свій гаманець. Оскільки такий був відсутній, вона (потерпіла) відправилась в банк. Там їй стало відомо, що хтось користувався її карткою;

- даними заяви від 26.06.2023 та протоколу добровільної видачі від 26.06.2023, згідно з якими ОСОБА_4 26.06.2023 добровільно видав банківські карти № НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), № НОМЕР_6 (А-Банк), № НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які він знайшов 26.06.2023 неподалік магазину, а також гроші в суму 352 гривні купюрами номіналом та серією: 200 грн СЗ8573287; 100 грн ЕЄ5223516, 50 грн АБ3432185, 1 грн УЖ 6091419, 1 грн УР0096653 (а.п. 102, 103);

- оглянутими в судовому засіданні вище вказаними грошовими коштами, які визнані речовими доказами, та банківськими картками, які долучено до матеріалів кримінального провадження, на що вказує постанова про визнання речовим доказом та долучення документів до матеріалів кримінального провадження від 26.06.2023 (а.п. 104-105);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.07.2023 з додатками, відповідно до яких свідок ОСОБА_11 , будучи опитаний про обставини за яких бачив особу та про її ознаки, впізнав ОСОБА_4 (а.п. 108-111);

- даними з переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з магазинів "ВітАнд", "Екомаркет" та "АТБ", диски з якими долучені до матеріалів кримінального провадження, на що вказує постанова про долучення документів до матеріалів кримінального провадження від 30.07.2023 (а.п. 112-116), згідно з якими:

на відеозаписі із супермаркету АТБ "магазин № 269", що в м. Долина по вул. Б.Хмельницького, 7, 26.06.2023 о 09:49 зафіксовано ОСОБА_4 , який бере 5 пачок сигарет та о 09:50 розраховується за них карткою (а.с. 116);

на відеозаписі з магазину "Екомаркет", що в АДРЕСА_2 , зафіксовано, як ОСОБА_4 26.06.2023 о 10:39 став у чергу, взяв декілька пачок сигарет та розрахувався за них карткою (а.п. 115);

на відеозаписі з магазину "ВітАнд", що в АДРЕСА_3 , зафіксовано як 26.02.2023 у магазин зайшов ОСОБА_4 . Йому дали товар: сигарети, запальничку. Він о 10:42 год приклав картку до розрахункового апарата (а.п. 114);

- даними з переглянутого в судовому засіданні диску, на якому наявна інформація по банківській картці АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_8 (основна картка) № НОМЕР_1 (поточна картка), та рахунка НОМЕР_9 , які долучені до матеріалів кримінального провадження (а.п.117-128), з яких встановлено факт розрахунку (покупки) карткою № 366463 26.06.2023 о 09:50 в супермаркеті АБТ "Магазин № 269" на суму 440 грн, о 09:58 в магазині "Динамо" на суму 440 грн, о 10:20 в магазині "Динамо" на суму 440 грн, о 10:28 в супермаркеті АБТ "Магазин № 269" на суму 228,50 грн, о 10:38 в магазині "Колібріс" на суму 474,35 грн, о 10:42 в магазині "ВітАнд" на суму 492 грн.

Співставивши дані вищеописаних відеозаписів та інформацію, надану банком, судом встановлено, що час розрахунку карткою потерпілої в торгівельних закладах співпадає з часом, зафіксованим на відеозаписах, коли банківською карткою в цих же магазинах розраховується обвинувачений, чого він не заперечив у судовому засіданні.

Таким чином, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію вчиненого злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він привласнив офіційний документ - банківську картку з корисливих мотивів.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини та щире каяття, яке проявилось у частковому відшкодуванні шкоди та вибаченні перед потерпілою.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання:

вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 61 Конституції України, якими визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він зареєстрований у АДРЕСА_1 (а.п. 177), не є депутатом Долинської міської ради (а.п. 178), неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 138-141, 142-172). Записаний батьком малолітньої дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.п. 173). За допомогою до лікаря-нарколога КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» не звертався, звертався до лікаря-психіатра (а.п. 174, 175, 176).

Відповідно до даних, які містяться в досудовій доповіді органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , останній проживає по АДРЕСА_1 . Розлучений. Перебуває у громадському шлюбі, має на утриманні малолітню доньку. Є особою з інвалідністю ІІ групи. Притягувався до адміністративної відповідальності 08.04.2023 та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільсьва (в т.ч. окремих осіб) (а.п. 52-54).

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 276/2023, ОСОБА_4 виявляє ознаки розладів психіки та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з помірно вираженим психоорганічним синдромом, що згідно МКХ-10 F 07.0. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосовування примсових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує. Потреби в проведенні ОСОБА_4 стаціонарної СПЕ немає (а.п. 129-137).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, дані про особу, які наведені вище.

Тому, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, особу винного, його стан здоров`я, сімейне становище, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Інший вид покарання (обмеження волі), визначений санкцією вказаної статті, не може бути застосований до обвинуваченого, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити "особистий надмірний тягар для особи" та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_7 у рамках даного кримінального провадження подала цивільний позов, вимоги якого зменшила, про що її представник подав відповідну заяву від 15.11.2024, та просив у зв`язку з декриміналізацією діяння, передбаченого ст. 185 КК України, та закриття провадження в цій частині, позовну вимогу в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду, а в решті позовні вимоги - без змін, а відтак, цивільна позивачка просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 10000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях та інших негативних явищах, пов`язаних із вчиненням відносно неї обвинуваченим протиправних дій, а саме заволодіння її банківською кредитною карткою та користування нею.

Представник потерпілої - цивільної позивачки в судовому засіданні зменшені позовні вимоги своєї довірительки підтримав з вищевикладених підстав. Додатково зазначив, що обвинувачений, заволодівши банківськомю карткою потерплої, розпорядився кредитними коштами, у зв`язку з чим його довірителька змушена була погашати відсотки за рахунок своєї невеликої заробітної плати, що негативно на ній позначилось. Просив врахувати вік потерпілої та зусилля, які їй треба було прикласти для блокування картки, походів до банку, поліції, суду. Також повідомив, що під час розгляду провадження у ОСОБА_7 загинув син, на поховання якого їй потрібні були кошти, тому тільки часткове повернення їй таких обвинуваченим також завдало їй моральних страждань. Просив стягнути понесені його довірителькою витрати на професійну правничу допомогу, які не тільки є обгрунтованими, а були фактично неминучими, зважаючи на поведінку обвинуваченого, його численні неявки в судові засідання.

В судовому засіданні обвинувачений - цивільний відповідач зменшені позовні вимоги визнав частково. При цьому його захисник просив урахувати, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України визнав, однак заявлена до стягнення з нього сума в розмірі 10000 грн є непосильною для нього. Він не працює, є особою з інвалідністю ІІ групи, не зважаючи на що, він все таки відшкодував значну частину завданої потерпілій матеріальної шкоди. Також просив звернути увагу на те, що до матеріалів цивільного позову не долучено жодного документа, які б вказували на наявність моральних страждань саме на заявлену суму, тому просить зменшити таку до 3000 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то вони погоджуються, що такі є співмірними із заявленою сумою з огляду на те, що провадження слухалося тривалий час, через що потерпіла дійно вимушена була нести витрати на участь у ньому її адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно із вимогами ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку ушкодженням здоров`я.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4, судам слід звернути увагу на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно із п. 3 даної Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях, пов`язаних з порушенням права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

У п. 9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про те, що неправомірними діями ОСОБА_4 дійсно була така шкода завдана ОСОБА_7 Моральна шкода полягала в перенесенні останньою негативних переживань, тривоги та страждань, вимушенні відстоювати свої інтереси протягом тривалого часу.

При цьому, визначаючи розмір морального відшкодування, суд приймає до уваги фактичні обставини провадження, враховує характер, тривалість і глибину душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, матеріальне становище та особу, тому, виходячи з вимог розумності, справедливості та вищеописаних обставин, вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди є підставною, однак підлягає до часткового задоволення в розмірі 3500 гривень. Такий розмір не буде надмірним для обвинуваченого, який являється особою з інвалідністю другої групи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відповідатиме його поведінці, та кореспондуватиме глибині та силі страждань, які мала потерпіла у зв`язку з порушенням її прав. В решті суми позовних вимог слід відмовити, оскільки вона не відповідає спричиненій шкоді та наслідкам, що настали. А відтак, позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Щодо позовної вимоги цивільної позивачки потерпілої ОСОБА_7 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, то суд ураховує, що представник потерпілої до початку розгляду цивільного позову по суті просив залишити таку вимогу без розгляду, тому вважає за необхідне залишити її без розгляду, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та не суперечить засадам кримінального судочинства, як це визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.

Щодо понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно зі ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілою ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 06.10.2023 було укладено договір про надання останній правничої допомоги (а.п. 64), відповідно до якого за надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар.

У заявленому цивільному позові розмір вказаних судових витрат визначено в сумі 5000 гривень.

Згідно із квитанцією та актом виконаних робіт (а.п. 65, 68), адвокат ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 гонорар в розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що потерпіла отримувала адвокатські послуги протягом тривалого часу, на що понесла належним чином підтверджені витрати, суд, з огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 гривень витрат на правову допомогу, що відповідає принципу співмірності та розумності, з чим також погодився обвинувачений.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду провадження у суді не обирався та клопотань про його обрання не поступало.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франкіської області від 28 червня 2023 року накладено арешт на банківські карти № НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); НОМЕР_6 (А-Банк); 309526 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), гроші в суму 352 гривні купюрами номіналом та серією: 200 грн СЗ8573287; 100 грн ЕЄ5223516, 50 грн АБ3432185, 1 грн УЖ 6091419, 1 грн УР0096653, які добровільно видав ОСОБА_4 (а.п. 106-107).

Питання про скасування арешту суд вирішує відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України та враховує міру покарання, яку слід призначити обвинуваченому, майно, на яке накладено арешт, яке не підлягає спеціальній конфіскації.

Питання речових доказів та документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, не понесено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Позовні вимоги потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_7 до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000,00 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_7 до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 червня 2023 року, банківські карти № НОМЕР_2 (ПриватБанк); НОМЕР_6 (А-Банк); 309526 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), гроші в сумі 352 гривні купюрами номіналом та серією: 200 грн СЗ8573287; 100 грн ЕЄ5223516, 50 грн АБ3432185, 1 грн УЖ 6091419, 1 грн УР0096653.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили, а саме:

- банківські карти № НОМЕР_2 (ПриватБанк), НОМЕР_7 (Ощадбанк), НОМЕР_6 (А-Банк); гроші в сумі 352 гривні, купюрами номіналом та серією: 200 гривень СЗ8573287; 100 гривень ЕЄ5223516, 50 гривень АБ3432185, 1 гривня УЖ 6091419, 1 гривня УР0096653, які зберігаються у конверті при матеріалах кримінального провадження № 0000256 у сторони обвинувачення, повернути ОСОБА_7 ;

- документи з АТ КБ "ПриватБанк", відеозаписи з магазину "ВітАнт", супермаркету "ЕКО Маркет", супермаркету "АТБ", які зберігаються при матеріалах кримінального провадження 1-кп/343/1/24 (343/2122/23), залишити при матеріалах кримінального провадження 1-кп/343/1/24 (343/2122/23).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1