Провадження № 1-кс/554/9736/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 р. слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

за участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5

матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР№ 0000298 від 22.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2024 №2, солдата ОСОБА_5 , з 02.01.2024 призначено на посаду номер обслуги зенітного кулеметного взводу зенітно кулеметної батареї управління військової частини НОМЕР_1 та з 02.01.2024 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і останній вважається таким, що справу та посаду прийняв та приступив до всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 №63, солдат ОСОБА_5 , номер обслуги зенітного кулеметного взводу зенітно кулеметної батареї управління військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 з 01.03.2024 та останній знятий з усіх видів забезпечення.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який продовжено станом на теперішній час.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді номер обслуги зенітного кулеметного взводу зенітно кулеметної батареї управління військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників 01.03.2024, приблизно о 08 год. 00 хв., самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 та перебував поза її межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , умисно, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами з 02.05.2024, понад три доби, до моменту письмового оголошення про підозру.

19.09.2024, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України направлено до військової частини НОМЕР_1 та направлено до останнього відомого місця проживання ОСОБА_5 .

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідомо.

Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_5 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прохали надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тараща Білоцерківського району Київської області,з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, з метою забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою отримання дозволу на затримання з метою приводу є забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 ,який переховується від органів досудового розслідування, в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як на підозрюваного, а також запобігання його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, а також припинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Оцінюючи в сукупності викладене, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слід дійти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На даний час місцезнаходження підозрюваного невідоме.

Відповідно до ст. 183 КПК України ОСОБА_5 необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Одночасно з цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_5 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, доцільно встановити термін дії ухвали на дванадцять місяців.

На теперішній час існує необхідність у виконанні ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків, з метою забезпечення його присутності в залі судового засідання під час вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у зв`язку із цим забезпечення оперативного, у розумні строки, здійснення подальшого досудового розслідування та судового провадження.

Керуючись вимогами ст.ст.176-178, 184, 188, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тараща Білоцерківського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді номер обслуги зенітного кулеметного взводу зенітно кулеметної батареї управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,,з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали протягом дванадцяти (12) місяців з дня її проголошення, але у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000298.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії вказаної ухвали;добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала виконується негайно та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м. Полтави ОСОБА_1