ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/512/24
Провадження №1-в/477/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві клопотання захисника засудженої адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована АДРЕСА_1 , засуджена вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року за частиною 2 статті 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.20216 року близько 18 год. 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Мітцубісі ланцер» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Центральному у м. Миколаєві проявила неуважність при перестроюванні у крайній правий ряд, не переконалась у безпечності маневру, у результаті чого відбулося зіткнення керованого нею автомобіля із мотоциклом «Хонда- трансалп». В результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року за частиною 2 статті 286 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування основного покарання із іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року вирок залишено без змін.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про звільнення від призначеного Заводським районним судом м. Миколаєва від 26.06.2023 року покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, оскільки засуджена на день скоєння злочину мала неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому на день скоєння злочину не виповнилось 18 років та відносно якого вона не була позбавлена батьківських прав.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 86 Кримінального кодексу України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Згідно п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але стосовно них вироки не набрали законного сили: … особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітнього сила, дочку визнаних інвалідами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 було визнано винуватою за ч. 2 ст. 268 КК України та призначено покарання у виді у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування основного покарання із іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року вирок залишено без змін.

З наданих додатків до клопотання встановлено, що засуджена ОСОБА_4 , на день скоєння кримінального правопорушення мала на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого вона не позбавлена батьківських прав.

Злочин, за вчинення якого було засуджено ОСОБА_4 є необережним, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України та на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, засуджена не позбавлена батьківських прав та мала на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 86 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, 152 КВК України, Законом України "Про амністію у 2016 році", Законом України "Про застосування амністії в Україні", суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2023 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнену від відбування основного покарання із іспитовим строком на 3 роки, залишеного без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року - від відбування покарання, призначеного на підставі п. «в» ст. 1 Закону України " Про амністію у 2016 році " від 22.12.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1