Справа № 333/9778/24
Провадження №1-кс/333/3170/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001687, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2024 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 09 листопада 2024 року, приблизно в період часу з 11:48 до 14:00 години, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , маючи спільний злочинний умисел на вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виразилось в нанесенні чисельних ударів кулаками рук та дерев`яною палицею в область ніг та тулубу, висловили вимогу до ОСОБА_8 щодо оплати 10 000 доларів США в рахунок погашення боргу, якого у дійсності не існувало, потерпілий ОСОБА_8 , усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю підкорився незаконним вимогам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повідомив при цьому що вказані грошові кошти передасть найближчим часом.

Крім того, 09 листопада 2024 року, приблизно о 11:48 годині, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на позбавлення волі людини, з корисливих мотивів, з погрозою насильства над потерпілим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , з погрозою насильства над потерпілим висловили вимогу до ОСОБА_8 щодо оплати неіснуючого боргу. Далі, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити удари в область голови та тулубу потерпілого, обмежуючи право пересування та на обрання місцезнаходження, після цього проти волі заштовхали до приміщення під`їзду вищевказаного будинку.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 затягли потерпілого ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку, де продовжили вимагати грошові кошти, неіснуючого боргу. Для прискорення прийняття рішення потерпілим ОСОБА_8 схопив деревинну палицю і нанесли близько п`яти ударів по тілу ОСОБА_8 , а також наносили близько п`яти ударів кожен по тулубу і ногам потерпілого, між ударами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили ляпаси своїми руками по обличчю ОСОБА_8 , при цьому словесно ображали, принижували честь потерпілого. Після продавлення волі, ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальність погроз своєму життю та здоров`ю, розуміючи, чисельну перевагу, погодився повернути неіснуючий борг та лише після оплати неіснуючого боргу, отримав реальну можливість самостійно обирати своє місцезнаходження та пересуватися за власним бажання.

В подальшому, 13.11.2024 від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява про те, що останній бажає видати флеш носій інформації, на якому мається звукозапис, який він зробив за допомогою свого мобільного телефону в той час коли його незаконно утримували та вимагали грошові кошти. Даний флеш носій інформації оглянуто та вилучено.

Крім того, 13.11.2024 від свідка ОСОБА_9 надійшла заява про те, що він бажає видати флеш носій інформації, на якому мається звукозапис телефонної розмови про те, що потерпілого ОСОБА_8 незаконно утримують та вимагають грошові кошти. Даний флеш носій інформації також було оглянуто та вилучено.

Після проведення оглядів, вищезазначене майно, упаковано до двох паперових конвертів та винесено постанову про визнання речових доказів.

Вважаючи, що вилучені під час обшуку, предмети, мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження їх можливого зникнення, втрати або пошкодження. У судове засідання слідчий не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду надійшло 14.11.2024 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 09.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України (кримінальне провадження № 0001687).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим під час розгляду клопотання доведено необхідність накладення арешту на речі, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001687, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, задовольнити.

Накласти арешт до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0001687, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України на наступне майно, а саме:

- флеш носій інформації «micro SD» об`ємом 32 GB на якому мається звукозапис, який добровільно видав потерпілий ОСОБА_8 ;

- флеш носій інформації «micro SD» об`ємом 32 GB на якому мається звукозапис, який добровільно видав свідок ОСОБА_9 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1