Справа № 743/983/24
Провадження №1-кс/743/87/24
УХВАЛА

13 серпня 2024 року селище Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, на постанову дізнавача ОСОБА_5 від 05 липня 2024 року про відмову у проведенні повторного допиту потерпілої та повторного проведення слідчого експерименту, -

В С Т А Н О В И В:

12.07.2024 р. представник потерпілої у кримінальному провадженні № 0000028 засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача у даному кримінальному провадженні від 05.07.2024 р., якою, в тому числі, відмовлено у задоволенні клопотань представника потерпілої про проведення повторного допиту потерпілої та проведення повторного слідчого експерименту.

Скарга мотивована тим, що 24.04.2024 р. ОСОБА_6 разом з державним виконавцем та працівниками поліції на виконання рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.04.2024 р., ухваленого у справі № 750/1498/23, про відібрання дитини прибула до зареєстрованого місця проживання батька дитини. За місцем перебування ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_3 тілесні ушкодження. 25.04.2024 р. за вказаною заявою було внесено відомості до ЄРДР за № 0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скаржник зазначає, що 18.06.2024 р. був проведений слідчий експеримент за участю потрепілої. Оскільки слідчий експеримент проведено без участі представника потерпілої, остання не змогла надати повні та об`єктивні показання щодо події кримінального правопорушення, а також щодо наявності прямого умислу у ОСОБА_6 на заподіяння тілесних ушкоджень та інші показання, що стосуються кримінального правопорушення та мають значення для справи.

У зв`язку з цим, представник потерпілої звернувся до дізнавача з клопотанням про проведення повторного допиту потерпілої та повторного слідчого експерименту.

05.07.2024 р. постановою начальника сектора дізнання у задоволенні цих клопотань було відмовлено, на думку скаржника, невмотивовано.

Відтак представник потерпілої просить скасувати оскаржувану постанову начальника сектора дізнання та зобов`язати його провести повторні допит та слідчий експеримент з участю потерпілої та її представника.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.07.2024 р. у відкритті провадження відмовлено.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25.07.2024 р. ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.07.2024 р. скасовано, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05.08.2024 р. у задоволенні подання голови Ріпкинського районного суду Чернігівської області про зміну підсудності відмовлено. Матеріали справи повернуто Ріпкинському районному суду Чернігівської області для розгляду по суті.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.08.2024 р. призначено розгляд скарги на 13.08.2024 р.

13.08.2024 р. від представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява, зареєстрована за вх. № ЕП-804/24-Вх, про розгляд скарги без участі потерпілої сторони, у якій зазначено про підтримання скарги.

13.08.2024 р. від дізнавача ОСОБА_5 , надійшла заява, зареєстрована за вх. № 3296/24, про розгляд скарги без його участі, у якій начальник сектору дізнання заперечує проти задоволення скарги.

За змістом ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

За положеннями ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як свідчать матеріали справи, положення ст. 220 КПК України в частині дотримання процедури розгляду клопотання начальником сектора дізнання виконані у повному обсязі, про що також не заперечує сам скаржник.

Зі змісту клопотання представника потерпілої вбачається, що підставою для проведення повторного слідчого експерименту та повторного допиту за участю представника потерпілої останній зазначає юридичну необізнаність потерпілої, внаслідок чого вона не мала змоги надати повні та об`єктивні показання.

В той же час, як вбачається з оскаржуваної постанови, потерпілій були роз`яснені права та обов`язки перед проведенням слідчих дій, а договір про надання правової допомоги було укладено 02.07.2024 р., тобто після їх проведення, що не заперечується скаржником.

Відповідно до ч. 3 ст. 224 КПК України перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі якщо вік особи не встановлено, але є підстави вважати, що особа є малолітньою або неповнолітньою, до встановлення віку такої особи її допит проводиться за правилами, передбаченими для допиту малолітньої або неповнолітньої особи. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. За необхідності до участі в допиті залучається перекладач.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

У відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

В контексті зазначеного принципу безпосередності дослідження доказів варто зважати на те, що обов`язок допиту потерпілої, так само як і обов`язок оцінки слідчого експерименту в якості доказу в сукупності з іншими доказами покладається саме на суд під час розгляду справи по суті.

Завданням же слідчого судді на даній стадії є виключення неможливості чи утрудненості для суду дослідження та оцінки відповідних доказів на стадії судового провадження через неналежність проведення слідчих дій, або ж ймовірність припинення кримінального провадження на стадії дізнання, що у обох випадках може мати вплив на права, свободи та законні інтереси потерпілої.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обов`язок повторного збирання доказів виникає лише за умови, якщо їх було зібрано не повністю або з порушенням процесуального закону.

Оскільки доводи скарги нероз`ясненням права потерпілій мати представника не обґрунтовуються, слідчий суддя оцінки цій обставині не надає.

Призначенням слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В той же час, скаржником не зазначено, в чому саме конкретно полягає неповнота зібраних доказів, які саме показання юридично необізнаною потерпілою було подано неповно та необ`єктивно, та який вплив це матиме на хід дізнання.

Натомість, саме по собі незалучення представника до вказаних слідчих дій за умови обізнаності потерпілої з таким правом не може засвідчувати безумовне порушення її прав, свобод та інтересів.

З огляду на що, скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Керуючись ст. 107, 303-307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, на постанову дізнавача ОСОБА_5 від 05 липня 2024 року про відмову у проведенні повторного допиту потерпілої та повторного проведення слідчого експерименту відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1