Справа № 541/3034/24
Провадження № 1-кс/541/815/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2024 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргород матеріали клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 від 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 від 20.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 19.08.2024 близько 20:00 год. невідома особа, перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , у період воєнного стану, через незамкнені двері, проникла до приміщення літньої кухні, де здійснила крадіжку гаманця та грошових коштів в сумі 4000,00 грн., чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_4 на зазначену суму.

В рамках проведення досудового розслідування, 20.08.2024 проведено огляд по АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 гаманець жіночий червоного кольору марки «Balisa» та грошові кошти в сумі 10 грн. однією монетою, які викрадені у ОСОБА_4

20.08.2024 постановою ст. слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню: гаманець жіночий червоного кольору марки «Balisa» та грошові кошти в сумі 10 грн. однією монетою, які передані для зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 Миргородського р-ну Полтавської області.

Власником вилученого гаманця жіночого червоного кольору марки «Balisa» та грошових коштів в сумі 10 грн. однією монетою є потерпіла ОСОБА_4 .

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 20.08.2024 майно для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

Клопотання подане прокурором в строки, передбачені ч.5 ст. 171 КПК України.

Прокурор подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглянути у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду клопотання повідомлялася.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000927 від 20.08.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

20.08.2024 ст.слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 було проведено огляд в АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 гаманець жіночий червоного кольору марки «Balisa» та грошові кошти в сумі 10 грн. однією монетою, за результатами якого складений протокол.

Постановою ст. слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 20.08.2024 року гаманець жіночий червоного кольору марки «Balisa» та грошові кошти в сумі 10 грн. однією монетою були визнані речовими доказами у кримінальному провадженню та визначено їх місце зберігання: кімнату зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103 Миргородського району Полтавської області.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на сукупність наявних доказів, прокурор у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно (речі) з тих підстав, що вони є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вказане вище майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, їх арешт забезпечить їх зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, судових експертиз.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку , що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 від 20.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: гаманець жіночий червоного кольору марки «Balisa» та грошові кошти в сумі 10 грн. однією монетою, власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1