Справа № 303/6633/23
Провадження № 1-в/303/238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, розлученої, не працюючої, засудженої 01 серпня 2023 року вироком Мукачівського міськрайонного суду за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, п.п.1,2 ст. 76 Кк України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

в с т а н о в и в:

09 вересня 2024 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 01.08.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На обґрунтування подання інспектор зазначила, що 15.09.2023 року до Мукачівського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшло розпорядження про виконання судового рішення від 11.09.2023 року та копія вироку суду № 303/6633/23 від 01.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , засудженої вироком Мукачівського міськрайонного суду за ч. ст. 185 КК України.

Особа визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме 18.05.2023 року о 12-00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, знаючи, що відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан та продовжено його дію, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала в іншій кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно викрала із приміщення кімнати мобільний телефон марки «Tecno» моделі «РОР» ВD2d, 32 НОМЕР_1 , синього кольору, чим спричинила потерпілій матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_6 збитків на загальну суму 2000 грн.

09.08.2024 р. набув чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком суду вчинила крадіжку на суму 2000 грн., що не перевищує розмір встановлений в ст. 51 КУпАП в теперішній редакції, слід вважати, що караність даного діяння за законом, який існує на цей час, усунена, а тому засуджений підлягає негайному звільненню від призначеного покарання.

Прокурор не заперечив щодо задоволення подання.

У судове засідання інспектор Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі та прохає задовольнити подання.

У судове засідання засуджена не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали подання та особову справу засудженої, суд приходить до наступного висновку.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки. Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України було зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 викрала майно на загальну суму 2000 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на засуджену ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 08.09.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд -

П о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.08.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнену від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік у відповідності до ст. 75 КК та з покладенням обов`язків згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7-ми днів із дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1