Справа № 133/3013/24
Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2024 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці заяву потерпілої ОСОБА_3 про забезпечення позову у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 16.10.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 10.102024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024 цей обвинувальний акт переданий на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 21.10.2024 постановлено вказане кримінальне провадження призначити до розгляду в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області на 15 год. 7 листопада 2024 року.

До Калинівського районного суду Вінницької області 23.10.2024 надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди, заданої злочином, а саме: про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 797816 грн. та з ПАТ «НАСК «Оранта» шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, у розмірі 43681,35 грн. та моральної шкоди у розмірі 2184 грн.

Одночасно з цією позовною заявою потерпілою подано до суду заяву про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_4 на праві власності ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , та із проханням його залишити на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30.

Заява потерпілої про забезпечення позову мотивована тим, що 20.07.2024, приблизно о 8 год. 35 хв., в м. Козятині по вул. Героїв Майдану, внаслідок наїзду автомобілем ВАЗ 111730, яким відповідач ОСОБА_4 розпочав рух заднім ходом, їй заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому міжвертлюжної ділянки лівої стегнової кістки та закритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням.

По факту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області зареєстровано кримінальне провадження №0000373.

Під час досудового розслідування встановлено, що порушення ОСОБА_4 вимог правил п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху під час початку руху заднім ходом керованим ним автомобілем ВАЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої їй заподіяно тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта №96 за результатами судово-медичної експертизи від 27.08.2024 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 24.07.2024 вирішено накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на належний ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який після проведення слідчих дій залишити на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: АДРЕСА_1 та належне йому свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

Проте, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.08.2024 ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 24.07.2024 про накладення арешту скасовано і вирішено накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 і на час проведення слідчих дій залишити його на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30. В решті вимог про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія відмовлено.

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення їй завдано шкоду здоров`ю в розмірі 43681,35 грн. та моральну шкоду в розмірі 800000 грн., яку відповідачем досі не відшкодовано.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 окрім вказаного автомобіля не має іншого майна і ніде не працює. Свідоцтво про реєстрацію автомобіля НОМЕР_3 знаходиться у нього. Через це є побоювання, що до початку розгляду справи в суді ОСОБА_4 може бути витребувано автомобіль із арештмайданчика та відчужено.

Тому, є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_4 завданих збитків.

У судове засідання, призначене на 28.10.2024, потерпіла ОСОБА_3 не з`явилася.

До Калинівського районного суду Вінницької області 28.10.2024 надійшла заява представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 із проханням розглянути заяву потерпілої про забезпечення позову без його та потерпілої участі. У заяві адвокат зазначив, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не може з`явитися у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку із наведеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, суд дійшов такого висновку.

До Калинівського районного суду Вінницької області 16.10.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 10.10.2024 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із цим обвинувальним актом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування установлено, що 20.07.2023 близько 8 год. 30 хв. водій ОСОБА_4 від`їжджав від місця зупинки на узбіччі АДРЕСА_1 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , і розпочав рух на своєму автомобілі «ВАЗ 111730», ДНЗ НОМЕР_1 », заднім ходом.

Проте, всупереч вимогам правил п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ОСОБА_4 не врахував дорожньої обстановки, яка склалась на той момент, не переконався, що маневр буде безпечним, не залучив до допомоги інших осіб під час руху заднім ходом, і під час руху назад правою задньою частиною автомобіля допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час переходила через проїзну частину дороги.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 96 від 27.08.2024 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому міжвертлюжної ділянки лівої стегнової кістки та закритий перелом лівої променевої кістки зі зміщенням.

Ці переломи є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи СЕ-19/102-24/14556-10-ІТ від 07.08.2024 причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху і зазначені порушення знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

Згідно із долученою до заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову копією ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_6 від 24.07.2024 (справа №133/2157/24) постановлено, серед іншого, накласти арешт на тимчасово вилучене майно на належний ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який після проведення слідчих дій залишити на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30 та належне йому свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

Відповідно до доданої до заяви ОСОБА_3 копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 07.08.2024 (справа №133/2157/24) вказану ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 24.07.2024 про накладення арешту на майно скасовано, клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, а саме: автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , на час проведення слідчих дій залишити його на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30. В решті вимог про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_4 , та посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 відмовлено.

Частиною 1 ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання цивільного позивача, розумність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що накладення арешту на автомобіль ВАЗ 111730, ДНЗ НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , є необхідним тимчасовим заходом, оскільки у цьому кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 128, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_3 про забезпечення позову у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 20.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 111730, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , залишивши цей транспортний засіб на зберіганні на арештмайданчику тимчасово затриманих транспортних засобів відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 30.

Копію ухвали для виконання направити до сервісного центру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7