Справа № 211/273/24
Провадження № 1-кс/211/1600/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000001 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, яке погоджено прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,про накладення арешту на майно, що було вилучене в ході обшуку, а саме грошові кошти, чорнові записи та мобільні телефони.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання за їх відсутності, просить відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на належні ОСОБА_6 грошові кошти, а саме: 1500,00 грн., 100,00 доларів США та 40,00 євро, які не мають доказового значення для кримінального провадження і не містять ознак речового доказу передбачених кримінальним процесуальним законом. Оселедчику не оголошено повідомлення про підозру та до нього не пред`явлений цивільний позов.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши надані суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно клопотання, наразі слідством здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000001 від 04.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 332 КК України.

07.08.2024 в період часу з 08:16 до 09:39 було проведено обшук в приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти, чорнові записи, мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J4+» та мобільний телефон марки «NOKIA», що по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами, тому слідчий у клопотанні з метою їх збереження, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просив накласти арешт.

Як визначено ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно дост.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст..41 Конституції України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Слідчий суддя вирішуючи питання про арешт грошових коштів, зокрема належних ОСОБА_7 , про які адвокатом ОСОБА_5 зазначено у клопотанні і заперечується останнім у накладенні на них арешту, а саме 1500,00 грн., 100,00 доларів США та 40,00 євро, які були вилученні у останнього під час проведення обшуку за місцем його мешкання, то згідно ст. 173 КПК України враховує зазначені в клопотанні підстави для їх арешту, наслідки арешту для ОСОБА_7 оскільки слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра ОСОБА_7 щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також з матеріалів клопотанні не вбачається встановлених обставини щодо причетності вказаних грошових коштів до обставин кримінального правопорушення, а саме їх отримання ОСОБА_6 від незаконної діяльності, яка розслідується в кримінальному провадженні № 0000001 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 332 КК України, тобто не доведено, що ці грошові кошти є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Слід також зазначити, що накладення арешту на вказані грошові кошти у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися даними грошовими коштами, що є неприпустимим.

Таким чином в задоволенні клопотання в частині арешту грошових коштів, а саме 1500,00 грн., 100,00 доларів США та 40,00 євро, слідчий суддя відмовляє.

Щодо вилучених в ході обшуку чорнових записів та мобільних телефонів: марки «SAMSUNG GALAXY J4+» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; марки «NOKIA» кнопковий, слідчий суддя враховує що слідством наразі встановлюється обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, дане майно має значення речових доказів та має значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню, шляхом відповідних перевірок, а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого у цій частині.

Також, підлягають до арешту виявлені та вилучені інші грошові коштів у розмірі 4200, 00 грн., оскільки на момент розгляду даного клопотання не встановлено власника даного майна.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 поданого в межах кримінального провадження № 0000001 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 07.08.2024 року під час проведення обшуку в приміщенні квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме:

грошові кошти у розмірі 4 200 гривень номіналом по 200 грн 16 шт, 500 грн 2 шт; 100 доларів США 2 шт., які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України PSP 2131272;

чорнові записи, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України WAR 1599055;

мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J4+» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «NOKIA» кнопковий, які поміщено до спеціального пакету Національної поліції України PSP 1140932,

шляхом заборони будь кому розпоряджатись будь яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого вирішення питання по суті.

Питання щодо місцезнаходження та зберігання вказаного майна до остаточного прийняття рішення по даному кримінальному провадженню залишити на вирішення на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Майно: грошові кошти номіналом 200 грн 4 шт, 50 грн 2 шт, 100 грн 1 шт, 500 грн 1 шт, 100 доларів США 1 шт, 20 євро 2 шт., які було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України PSP 2131272, повернути власнику ОСОБА_6 , негайно.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1