ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого погоджене прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 жовтня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 242 240 грн та покладено на нього відповідні обов`язки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважаючи ухвалу незаконною, вказує, що ризики, зазначені у клопотанні прокурора, є недоведеними та обґрунтовуються виключно тяжкістю злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Зазначає, що судом не враховано ті обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , а також про відсутність таких ризиків.

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 727/8409/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-сс/822/252/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що дані про особу ОСОБА_7 , зокрема те, що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, проживає з батьком та неповнолітнім братом, свідчить про зменшення ризиків.

Вказує, що батько ОСОБА_7 страждає на хвороби серця та ряд супутніх захворювань, переніс операцію на серце та потребує стороннього догляду, а мати розлучена з батьком та проживає окремо.

Зазначає, що свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані, тому ризик впливу ОСОБА_7 на них відсутній.

Звертає увагу, що при визначенні розміру застави, суд не врахував всіх даних про особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність хворого батька та неповнолітнього брата і визначив її в розмірі, який є завідомо непомірним для нього.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 , перебуваючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок дій, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, діючи всупереч положенням ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року та ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів , психотропних речовин, прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, завчасно придбавши при невстановлених слідством на даний час обставинах психотропну речовину, обіг якої обмежено, 27.04.2024 року, близько 17:30 год., перебуваючи разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на території дачного будинку АДРЕСА_2 , незаконно збули за гроші в сумі 15 000 грн. покупцю ОСОБА_11 дой-пак із порошкоподібною речовиною, яка, згідно висновку експерта № CE-19/126-24/5079-НЗПРАП від 30.04.2024 року, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 28,595 г., що

становить особливо великі розміри, відповідно до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Крім цього, 01.05.2024 року в період часу з 05:32 год. по 08:11 год., під час проведення обшуку в житлі та іншому володінні, по місцю проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено п?ять прозорих полімерних зіп-пакетів із вмістом порошкоподібних речовин, які, згідно висновку експерта № CE-19/126-24/5465-НЗПРАП від 17.05.2024 року, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,6616 г., що становить великі розміри, згідно вищевказаного наказу МОЗ, які ОСОБА_7 , повторно, незаконно придбав у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та зберігав по місцю свого проживання, з метою подальшого збуту.

29.07.2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, до 01 листопада 2024 року.

08.08.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Підозрюваний був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак не клопотав про участь в судовому засіданні, тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, апеляційним судом не викликався.

Захисник підтримала подану апеляційну скаргу та просила задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, знайомий зі свідками, йому відомі обставини кримінального провадження, не працює, не має доходів та дійшов висновку, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає доведеними та неспростованими вказані ризики.

Враховуючи тяжкість ймовірного покарання за вчинені кримінальні правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними, вказані у клопотанні слідчого, ризики.

Оцінюючи вищевказане, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Посилання апелянта про відсутність ризику впливу на свідків, оскільки вони уже допитані, є необґрунтованими так, як визначальними є покази свідків, надані безпосередньо суду, під час ймовірного подальшого розгляду справи.

Більше того, у клопотанні слідчого зазначено, що на даному етапі досудового розслідування ще не допитано всіх можливих свідків, не встановлено походження психотропних речовин та не проведено ряд експертиз, тому існує ризик перешкоджанню кримінальному провадженню.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає разом з хворим батьком та неповнолітнім братом, які потребують стороннього догляду, раніше не судимий та позитивно характеризується не є, із врахуванням наведених вище обставин, характеру кримінального правопорушення, підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Вказані обставини не були стримуючими факторами та не запобігли злочинам у вчиненні яких ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється.

Таким чином, врахувавши дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчим суддею зроблено вірний висновок про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Окрім того, слідчим суддею у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, визначено заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Що стосується доводів апелянта в частині зменшення розміру застави, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Підстав вважати визначену заставу неправомірною в апеляційного суду немає, оскільки її розмір визначений в межах, передбачених ч.4 ст.182 КПК в мінімальному розмірі для особливо тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає, що застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Посилання захисту на те, що визначена застава є непосильною для підозрюваного через його майновий стан, само по собі не є критерієм для визначення розміру застави і менший розмір застави не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 серпня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_12 , підпис) (ПІБ)

14.08.2024 року

(дата засвідчення копії)