Справа № 333/1759/23
Провадження № 1-кп /333/256/24
УХВАЛА

29 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання обвинуваченому в рамках кримінального провадження № 0001976 відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07.02.2024 року від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло письмове клопотання, в якому останній просить передати автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його належному користувачеві ОСОБА_7 , на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2022 року в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року за № 0001976 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 . ОСОБА_7 користується даним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Даний автомобіль з 11.11.2022 року і по даний час зберігається на відкритій місцевості на території штраф майданчику Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу. ОСОБА_7 є особою похилого віку, проживає у сільській місцевості, автомобіль йому потрібен для проїзду до місця роботи в м. Запоріжжі, а також для забезпечення життєдіяльності обвинуваченого та його домашнього господарства.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Потерпіла та її представник проти задоволення клопотання захисника заперечували, просили у задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасників процесу, розглянувши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2022 року задоволено клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна. Накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який містить на собі сліди кримінального правопорушенні та має значення речового доказу, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Постановою слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 11.11.2022 року, автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001976 від 11.11.2022 року.

Отже, вказаний в клопотанні автомобіль, є речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0001976 від 11.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 174 КПК України,арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ч. 3 ст. 170 КПК України,арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року за № 1104 (далі по тексту Порядок), речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у клопотанні про передання обвинуваченому на відповідальне зберігання автомобіля, всупереч вимогам КПК України, не навів суду необхідних обставин та не надав підтверджуючих доказів, які б свідчили про необхідність такої передачі. Посилання заявника на те, що транспортний засіб псується, оскільки зберігається під відкритим небом, суд відхиляє, оскільки потреба у зберіганні не відпала, вказана річ визнана речовим доказом, та її повернення власнику може зашкодити подальшому розгляду вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, зокрема заперечення сторони обвинувачення проти передачі власнику на відповідальне зберігання транспортного засобу, суд вважає, що клопотання адвоката не підлягає задоволенню, оскільки не можна не погодитись з доводами прокурора в тій частині, що під час судового розгляду може виникнути необхідність проведення додаткових експертиз чи огляду вказаного автомобіля, який є речовим доказом, що може бути ускладнено внаслідок зміни його місяця зберігання у разі задоволення клопотання. Отже на даний час не відпала потреба у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, при цьому стороною захисту протилежного відповідно до вимог ст. 174 КПК України, не доведено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 314-316, 318 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про передачу автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1