Справа № 473/5019/24
Номер провадження 1-кп/473/361/2024
У Х В А Л А

іменем України

"16" вересня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження №0000679 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Стригани, Славутського району, Хмельницької області, громадянки України, українки, заміжньої, маючу професіно технічну освіту, раніше не судимої, працюючої приватним підприємцем, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2014 року ОСОБА_4 у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами категорії «В». Тому, ОСОБА_4 будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, під час керування транспортним засобом, повинна дотримуватися та виконувати вимоги Закону України «Про дорожній рух», а також пункти «Правил дорожнього руху України» (далі - ПДР України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Так, 27 червня 2024 року водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом технічно справного та працездатного автомобіля марки «Toyota Yaris», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом з подальшою зміною напрямку руху «ліворуч» допустила зіткнення задньою частиною керованого нею автомобіля з задньою частиною автомобіля марки «Volkswagen LT 35», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який стояв на парковці нерухомо, без людей у салонні автомобіля та який після зіткнення зійшов у кювет. У подальшому, водій автомобіля марки «Toyota Yaris», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, усвідомлюючи, що повинна беззастережно виконувати вимоги ПДР України та маючи можливість їх виконувати, грубо порушила вимоги п.п.2.3(б), 10.1 ПДР України, а саме проявила неуважність, не стежила належним чином за дорожньою обстановкою, перед початком руху, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почала рух прямо з подальшою зміною траєкторії свого руху «ліворуч» в результаті чого здійснила наїзд передньою правою частиною, керованого нею автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стояла попереду обличчям до передньої частини автомобіля та після здійснення наїзду продовжила рух та допустила зіткнення з правою боковою частиною автомобіля марки «Lexus RX 300», з державним номерним знаком НОМЕР_3 та з задньою правою частиною автомобіля марки «Opel Astra Station Wagon», з державним номерним знаком НОМЕР_4 , які стояли на парковці нерухомо, без людей у салонні автомобіля.

Внаслідок виниклої дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження у виді: закритих переломів лівої великогомілкової кістки та правої малогомілкової кістки.

У вказаній дорожній ситуації з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням даної ДТП знаходяться дії водія автомобіля марки «Toyota Yaris», з державним номерним знаком НОМЕР_1 - ОСОБА_4 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1 ПДР України, належним виконанням яких остання, могла уникнути даного наїзду на пішохода.

Причиною настання даної ДТП стали порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії, ОСОБА_4 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілою ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття провадження, підтвердила факт примирення з обвинуваченою, написала заяву, в якій також просила кримінальне провадження закрити на підставі ст. 46 КК України, зазначила, що моральну та матеріальну шкоду їй відшкодовано повністю, претензій не має.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження з цієї підстави.

Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню. Так, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується наданою стороною обвинувачення інформацією згідно з вимогою про судимості.

Завдану злочином шкоду обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала потерпілій, що підтверджує остання. Крім того, відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 71 від 27.06.2024 року ОСОБА_4 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була твереза.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердивши добровільність факту примирення з обвинуваченою, зазначила, що збитки відшкодовані і жодних претензій до обвинуваченої вона не має.

Суд враховує, що згідно із ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пункт 2 ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

До підстав звільнення від кримінальної відповідальності ст.46 КК України відносить примирення винного з потерпілим на визначеній в ній умовах.

Злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , належить до необережних нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років

Тому згідно із ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким та згідно із кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України - необережним.

На момент ДТП ОСОБА_4 не керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому відсутні перешкоди для застосування положень ст.46 КК України.

Крім того, суд враховує, що Постанова від 16.01.2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі №439/397/17 визначила, що:

«31. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

32. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

33. Право на примирення у ст.46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

34. Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

37. У ст.46 КК України передбачено такі обов`язкові умови (передумови) та підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим: 1) умова - вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; 2) підстава - примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди».

З огляду на дотримання всіх вимог ст.46 КК України в даному провадженні, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілою слід задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 липня 2024 року застосовано вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту транспортного засобу автомобіля моделі «Toyota Yaris» білого кольору, 2014 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 4844, про реєстрацію транспортного засобу, знаходиться у приватній власності громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Транспортний засіб автомобіль моделі «Toyota Yaris» білого кольору, 2014 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 4844, про реєстрацію транспортного засобу, знаходиться у приватній власності громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передано на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , для здійснення зберігання транспортного засобу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

А тому арешт на транспортний засіб автомобіль моделі «Toyota Yaris» білого кольору, 2014 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 4844 підлягає скасуванню.

Разом з тим з обвинуваченої ОСОБА_4 слід стягнути витрати за проведення експертиз у розмірі 14 388 грн. 32 коп. відповідно до ч.1 ст.126 КПК України, якою передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України.

Кримінальне провадження №0000679 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (справа №473/3199/21), - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 14 388 грн. 32 коп.

Скасувати арешт транспортного засобу автомобіля моделі «Toyota Yaris» білого кольору, 2014 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 4844, знаходиться у приватній власності громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Транспортний засіб автомобіль моделі «Toyota Yaris» білого кольору, 2014 року випуску, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 днів з моменту її оголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1