В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

потерпілого ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0008220 від 15.07.2016 року щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Іванків Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.11.2005 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців; 08.12.2010 року Іванківським районним судом Київської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 122, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 14.04.2014 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, звільнений 12.03.2015 року умовно - достроково, невідбутий строк 1 рік 21 день; 01.04.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.187, ч.1 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі; 30.01.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 11 років та 6 місяців позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

Так, у жовтні 2015 року, ОСОБА_13 , знаходячись біля будинку № 11/13 по вул. Сім?ї Ідзиковських (колишня вул.Мішина) у м. Києві, помітивши мопед фірми «Ямаха Джок», який було пристебнуто спеціальним шнуром з замком до паркану, вступив у злочинну змову з ОСОБА_17 , направлену на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_13 22.10.2015 року, приблизно о 23:00 годині, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_17 , після чого, діючи спільно та узгоджено, згідно з раніше розподіленими ролями, відповідно яких ОСОБА_13 залишився біля будинку спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_17 про можливу небезпеку, ОСОБА_17 підійшов до мопеду фірми «Ямаха Джок», д.н.з НОМЕР_1 , вартістю 20000 гривень, що належить ОСОБА_16 , який було пристебнуто спеціальним шнуром з замком до паркану, після чого за допомогою кусачок, що були у нього з собою, перекусив шнур, яким мопед було пристебнуто до паркану, після чого покотив його за будинок та в подальшому спільно з ОСОБА_13 зник з викраденим майном.

Незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_17 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись цим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на суму 20000 гривень.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.2 ст.289 КК України, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 27.10.2015 року ОСОБА_13 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 спільно з ОСОБА_17 , особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та невстановленою слідством особою, помітивши металевий гараж, який знаходився у дворі вказаного будинку, вступили між собою у злочинну змову, направлену на таємне, повторне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 27.10.2015, приблизно о 01:00 годині, спільно з ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та невстановленою слідством особою, на автомобілі марки «Тойота НІАХ», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, приїхали до будинку АДРЕСА_3 та під?їхали до металевого гаражного боксу, що належить ОСОБА_18 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_17 , особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та невстановленою слідством особою, згідно з раніше розподіленими ролями, згідно яких особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_13 та невстановлена слідством особа залишилися на вулиці неподалік від гаражного боксу спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_17 про можливу небезпеку, ОСОБА_17 підійшов до вказаного гаражного боксу, де за допомогою монтировки, яка була у нього з собою, зірвав навісний замок з воріт вказаного гаража та відкрив ворота, після чого спільно з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_13 та невстановленою слідством особою проникли до приміщення вказаного гаражного боксу, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_19 , а саме: надувний моторний човен «Авік» з насосом до нього вартістю 7000 гривень, двигун для човна «Меркурі» вартістю 50000 гривень, пластмасову каністру для заправки двигуна, яка матеріальної цінності не становить (йшла в комплекті з двигуном), генератор бензиновий «Утол» вартістю 4600 гривень, двигун для човна «Мін Кота» вартістю 3200 гривень, електродриль «Макіта» вартістю 4000 гривень, туристичну газову плитку «Форест» вартістю 1000 гривень, газовий обігрівач з газовим балоном «Форест» вартістю 1000 гривень, автомобільний холодильник в чохлі вартістю 4000 гривень, намет туристичний чотирьохмісний вартістю 3700 гривень, перетворювач напруги 12 В - 220 В, модель IPS 300, вартістю 1500 гривень, перетворювач напруги 12 В - 220 В, модель IPS 500, вартістю 2500 гривень, акумулятор автомобільний «Іста 90А» вартістю 450 гривень, набір інструментів (голівок) у пластиковій валізі вартістю 4000 гривень, ехолот «Хаммібьорд» вартістю 15000 гривень, риболовний ящик вартістю 150 гривень, у якому знаходилося риболовне приладдя (гачки, поплавки, грузки) загальною вартістю 500 гривень, розкладний ніж вартістю 100 гривень, 3 котушки риболовні «Шимано» вартістю 4000 гривень кожна, загальною вартістю 12000 гривень, котушка риболовна вартістю 1000 гривень, подовжувач помаранчевого кольору довжиною 25 метрів вартістю 400 гривень, подовжувач чорного кольору довжиною 15 метрів вартістю 200 гривень, подовжувач довжиною 5 метрів вартістю 100 гривень, костюм комуфляжний зимовий 52/2 розміру вартістю 300 гривень, велосипед підлітковий спортивний «Кобра 20» вартістю 4000 гривень, 10 пакетів прального порошку «Аріель» вагою 15 кг кожен, загальною вартістю 5000 гривень, 6 пакетів прального порошку «Сігнум» вагою по 7 кг кожен, загальною вартістю 1380 гривень, дві упаковки капсул для прання «Аріель» загальною вартістю 600 гривень, три пляшки рідини для прання «Аріель» об?ємом 5,65 л кожна, загальною вартістю 900 гривень, насос електричний в чохлі вартістю 10000 гривень, GPS-навігатор «Гармін» вартістю 3000 гривень, телевізор автомобільний «Оріон» вартістю 2000 гривень, намет побутовий з москітною сіткою вартістю 3000 гривень, електротестер вартістю 500 гривень, туристичний надувний матрац вартістю 300 гривень, розкладну саперну лопатку в чохлі, вартістю 200 гривень, риболовне вудилище «Флагман» вартістю 600 гривень, риболовне вудилище «Флагман» вартістю 400 гривень, які погрузили у автомобіль марки «Тойота НІАХ», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження. Таємно, повторно викравши вищевказане чуже майно, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 148580 гривень.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.3 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім того, 01.11.2015 року ОСОБА_13 , знаходячись біля гаражного кооперативу «Севастопольський», який розташований за адресою: АДРЕСА_8, вступив у злочинну змову з ОСОБА_17 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, направлену на таємне, повторне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_17 01.11.2015 року, приблизно о 23:00 годині, спільно з ОСОБА_13 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «Тойота НІАХ», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, приїхали до гаражного кооперативу «Севастопольський» по АДРЕСА_8, де заїхали на територію та під`їхали до гаражного боксу № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_20 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_17 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, згідно з раніше розподіленими ролями, згідно яких ОСОБА_13 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишилися на вулиці неподалік від гаражного боксу спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_17 про можливу небезпеку, ОСОБА_17 піднявся на дах гаражного боксу № НОМЕР_3 , де за допомогою монтировки, яка була у нього з собою, відірвав дошки шлакоблока даху та через утворившийся отвір проник у середину вказаного гаражного боксу та відкрив з середини ворота, після чого ОСОБА_13 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_17 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, таємно викрали з приміщення вказаного гаражного боксу чуже майно, що належить ОСОБА_20 , а саме: 4 автомобільні колеса з дисками радіуса 17, розміром 235/65 від автомобіля Хюндай Санта-Фе, загальною вартістю 26200 гривень, електричну духовку «Гореніє» вартістю 15800 гривень, варочну поверхню електроплити «Гореніє» вартістю 13150 гривень, акустичний кабель klotz ly215tsw на котушці довжиною 100 метрів, вартістю 25800 гривень, акустичний кабель klotz ly225tsw на котушці довжиною 100 метрів, вартістю 36120 гривень, акустичний кабель klotz scy225 на котушці довжиною 100 метрів, вартістю 13800 гривень, акустичний кабель klotz scy240 на котушці довжиною 100 метрів, вартістю 20400 гривень, електричний провід ІПВВП 3х1,5 (4 бухти по 500 метрів кожна, загальною вартістю 19400 гривень) ІПВВП 3?2,5 (3 бухти по 500 метрів кожна, загальною вартістю 14550 гривень), klotz my206sw - 3 бухти, загальною вартістю 13680 гривень, відео кабель РГБ-5 довжиною 300 метрів, вартістю 39000 гривень, кабель СВХС-1 довжиною 300 метрів, вартістю 23000 гривень, два самовара, які матеріальної цінності не представляють, акумулятори б/у загальною вартістю 450 гривень, електроди для зварювання 2,5 кг, які матеріальної цінності не становлять, провід ШВВП довжиною 50 метрів вартістю 345 гривень, 4 вудилища загальною вартістю 120 гривень, неробочий радіатор для автомобіля, який матеріальної цінності не має, 34 вентилятори для комп`ютерів вартістю по 2 гривні кожен, загальною вартістю 68 гривень, балонний ключ, саббуфер у неробочому стані та паяльну лампу, які матеріальної цінності не представляють, які погрузили у автомобіль марки «Тойота НІАХ», д.н.3. НОМЕР_2 , що належить особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Таємно, повторно викравши вищевказане чуже майно, ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 251 883 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є великим розміром.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення, у великих розмірах.

На думку прокурора, винуватість ОСОБА_13 у вчиненні вищевказаних злочинів є повністю доведеною сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Суд виходить з того, що згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Під час судового провадження судом були досліджені наступні докази сторони обвинувачення:

- протокол огляду гаражного приміщення від 09.11.2015 року, під час якого встановлено, що гаражне приміщення, а саме його вхід, обладнаний металевими дверима зеленого кольору, які на момент огляду були відчинені;

- протокол огляду технічного приміщення, що знаходиться з лівої сторони входу до під`їзду №3 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , від 09.11.2015 року, під час якого встановлено, що вхід до приміщення здійснюється через вхідні двері, які на момент огляду були відчинені, вказане приміщення складається з двох нежитлових кімнат. Перша кімната невеликих розмірів, навпроти входу до якої під стіною знаходиться інвентер, зліва від якого тумба. З лівої сторони від тумби знаходиться кімната АДРЕСА_5 , вхід до якої дверима не обладнано, з лівої сторони під стіною знаходиться велосипед, з правої сторони ще один велосипед. Далі, в лівому дальньому кутку металевий ящик, в якому знаходиться ще один велосипед з рамою синього кольору в розібраному вигляді, замотаний поліетиленовою стрічкою. На підлозі біля першого велосипеду знаходиться пристрій для підводного полювання з гарпуном. Вказані велосипеди (3 шт.) вилучено;

- протокол огляду асфальтованої ділянки території управління поліції в Солом`янському районі ГУ НП від 09.11.2015 року, під час якого встановлено, що на вказаній ділянці знаходився автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 . На момент огляду двері автомобіля знаходились у відчиненому стані. При огляді самого автомобіля встановлено, що в його вантажному відділі знаходяться викрадені речі потерпілих, зокрема електродриль, 10 пакетів прального порошку «Аріель» вагою 15 кг кожен, риболовні вудилища, 4 автомобільні колеса;

- протокол проведення слідчого експерименту від 27.08.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_13 , під час якого встановлено, що ОСОБА_13 у присутності двох понятих було запропоновано розповісти обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, на що він відповів згодою та розповів, уточнюючи свої свідчення та проїхавши безпосередньо на місця скоєння кримінальних правопорушень. Спочатку усі учасники слідчої дії попрямували за адресою: АДРЕСА_6 , де підозрюваний ОСОБА_13 розповів обставини скоєного ним злочину, який мав місце 01.11.2015 року, вказуючи на місце. Після чого усі учасники слідчої дії попрямували за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_13 розповів обставини скоєного злочину, який мав місце 27.10.2015 року, вказуючи на місце. Потім, усі учасники слідчої дії попрямували за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 розповів обставини скоєного злочину, що мало місце 22.10.2015 року;

- відеозапис слідчого експерименту від 27.08.2019 року, під час перегляду якого було встановлено, що ОСОБА_13 підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті, а саме, що він заволодів разом із ОСОБА_17 мопедом, який знаходився на АДРЕСА_2 , також спільно із гаража, що розташований по АДРЕСА_3 було викрадено різні речі, які вони завантажили в автомобіль «Тойота», на якому приїхали, та із гаража, що розташований по АДРЕСА_7 , було викрадено майно, що там знаходилось і яке вивезли за допомогою автомобіля марки «Тойота», на якому приїхали на місце вчинення злочину.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 повідомила, що 23.10.2015 року вранці виявила зникнення свого мопеду, який був пристебнутий спеціальним шнуром біля будинку АДРЕСА_2 . Вона звернулась до поліції. Згодом мопед їй був повернутий, однак в ньому не вистачало акумулятора, педалі ножного стартеру та комплекту дзеркал. Тому вона вимушена придбати ці деталі на суму 930 грн. Вона заявляє цивільний позов на вказану суму до обвинуваченого, а також вважає, що їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 20 000 грн., оскільки вона зазнала значних психологічних та душевних страждань внаслідок вчинення цього злочину.

Також встановлено, що потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_18 повідомлялися про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні в порядку, визначеному КПК України, в судові засідання не з`являлися, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки в подальшому обвинувачений ОСОБА_13 повністю визнав свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів, судом з урахуванням спільної позиції сторін було визнано недоцільним допитувати у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_18 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що кається у вчиненому, злочини скоював, оскільки був безробітним, хоче вступити до лав ЗСУ.

Сторона захисту також повідомила, що у обвинуваченого ОСОБА_13 відсутнє майно, яке може бути конфісковано, доказів протилежного стороною обвинувачення не надано.

Передбачених законодавством України підстав для визнання доказів сторони обвинувачення неналежними та недопустимими у судовому засіданні не встановлено.

Стороною захисту у даному кримінальному провадженні доказів не надано.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, кваліфікує дії ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а також вважає винуватість ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України, доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2. ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, у великих розмірах, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, які є тяжкими злочинами.

Суд також ураховує особу ОСОБА_13 , який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не працевлаштований, є раніше судимим, останній раз 30.01.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 11 років та 6 місяців позбавлення волі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_13 .

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що лише фактичне відбування ОСОБА_13 покарання в умовах ізоляції здатне досягти мети покарання як кари, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд виходить з ст.70 КК України, згідно з якою:

- при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1);

- за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу (ч.4).

Виходячи з вищенаведеного суд ухвалює призначити ОСОБА_13 наступне покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК України - 5 років та 6 місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.289 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді 6 років позбавлення волі.

Суд також ураховує, що запобіжний захід ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні не обирався (не застосовувався).

На підставі вищезазначеного та ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_13 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 11 років та 6 місяців, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання з 16.02.2019 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року із розрахунку один день за один день на підставі ст.72 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 на суму 930 грн. щодо відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає задоволенню повністю, оскільки підстави і розміри даного позову є доведеними під час судового провадження.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 63, 65-67, 185, 289 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК України - 5 років та 6 місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.289 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 11 років та 6 місяців без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання відбуте частково покарання з 16.02.2019 за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2023 року із розрахунку один день за один день на підставі ст.72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у даному кримінальному провадженні не обирався (не застосовувався).

Цивільний позов ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 930 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної, а всього 20 930 (двадцять тисяч дев`ятсот тридцять) грн.

Речові докази:

- DVD-R диск, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1