Справа № 756/8166/24
Номер провадження № 1-кп/756/1408/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 28.06.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 15.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 14.06.2024 о 05 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки з жилки.

У подальшому, 14.06.2024, приблизно о 06 год. 30 хв., реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 установив заборонене знаряддя лову у воду, а саме сітку з жилки (довжина 10 м, ширина 1,5 м, вічко 40 мм) у річці Дніпро, що належить до Канівського водосховища, неподалік будинку № 37 по вул. Прирічній, що в Оболонському районі м. Києва .

Повернувшись у вказане місце о 08:30 год. 14.06.2024 ОСОБА_3 зняв раніше встановлене ним за наведених обставин заборонене знаряддя лову, в якій була виловлена ним риба - сазан, у кількості однієї штуки.

Після цього ОСОБА_3 був виявлений співробітниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві та працівником відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області, якими під час огляду місця події було вилучено сітку з жилки та рибу.

Указаними діями ОСОБА_3 учинив незаконний вилов водних живих біоресурсів у період весняно-літньої (нерестової) заборони, чим заподіяв істотну шкоду, оскільки розмір відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України, незаконним вилученням з природного середовища живих водних біоресурсів (риба сазан) складає 3706 грн 00 коп.

1.2. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 01.07.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.3. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 05 год. 00 хв. 14.06.2024 у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки з жилки.

У подальшому, 14.06.2024, приблизно о 06 год. 30 хв., реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 установив заборонене знаряддя лову у воду, а саме сітку з жилки (довжина 10 м, ширина 1,5 м, вічко 40 мм) у річці Дніпро, що належить до Канівського водосховища, неподалік будинку № 37 по вул. Прирічній, що в Оболонському районі м. Києва .

Повернувшись у вказане місце о 08:30 год. 14.06.2024 ОСОБА_3 зняв раніше встановлене ним за наведених обставин заборонене знаряддя лову, в якій була виловлена ним риба - сазан, у кількості однієї штуки.

Після цього ОСОБА_3 був виявлений співробітниками Оболонського УП ГУНП у м. Києві та працівником відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області, якими під час огляду місця події було вилучено сітку з жилки та рибу.

Указаними діями ОСОБА_3 учинив незаконний вилов водних живих біоресурсів у період весняно-літньої (нерестової) заборони, чим заподіяв істотну шкоду, оскільки розмір відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України, незаконним вилученням з природного середовища живих водних біоресурсів (риба сазан) складає 3706 грн 00 коп.

2.4. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорювались учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.5. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди, як і відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив обставини події, як і інші обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Окрім того, надані матеріали кримінального провадження вказують, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 добровільно відшкодував завдану його діями шкоду в розмірі 3706 грн 00 коп., що вказує про можливість урахування цієї обставини як таку, що пом`якшує покарання.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та добровільне відшкодування шкоди, і зазначені в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, наявності обставини, що пом`якшує та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого кримінального проступку, зокрема, що завдану шкоду було відшкодовано, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

4.4. Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 2 ст. 59-1 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також пунктом 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статтей 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання в виді пробаційного нагляду рахується з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, а отже строк покарання ОСОБА_3 слід рахувати з дня постановки його на відповідний облік.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України, а саме сітка з жилки у кількості 1 шт., яка перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києва, слід знищити.

5.4. Суд також ураховує, що під час досудового розслідування було накладено арешт на майно ОСОБА_3 - сітку з жилки, а отже, оскільки вказане майно є речовим доказом, щодо якого суд має вирішити питання при постановленні вироку в порядку статтей 100, 374 КПК України, накладений слідчим суддею Оболонського районного суду міста Києва від 21.06.2024 (справа № 756/7807/24) арешт слід скасувати.

5.5. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/37370-ФХЕД від 27.06.2024 у розмірі 3029 грн 12 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 ч. 2, пункту 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Оболонського районного суду міста Києва від 21.06.2024 (справа № 756/7807/24) з майна - сітки з жилки.

Речові докази: сітку з жилки у кількості 1 шт., яка перебуває в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києва - знищити.

Процесуальні витрати: витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/37370-ФХЕД від 27.06.2024 у розмірі 3029 грн 12 коп. - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1