ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2645/24
Провадження № 1-в/210/1140/24
У Х В А Л А

іменем України

28 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривий Ріг подання начальника Криворізької районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ :

11 жовтня 2024 року начальник Криворізької районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з поданням про приведення вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначила, що з 18.09.2024 року на обліку у відділі перебуває засуджена ОСОБА_4 . Відповідно до вироку суду від 08.06.2024 року ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України за ознаками - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). Вартість отриманого внаслідок зловживання довірою майна згідно вироку становить 1883,33 грн. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4,5 КК України, ст. 58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року звернулась до суду з вказаним поданням.

Відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року матеріали за вказаним поданням направлено до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Представник Криворізької районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду подання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 74 КК України, суд вважає за можливе проводити розгляд вказаної справи без участі засудженої.

Прокурор в судовому засіданні присутній не був.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів подання та встановлено під час судового розгляду, вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року у справі № 954/866/24, ОСОБА_4 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, зобов`язавши її на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_4 , 08.06.2024 року спричинила потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1883,33 грн., його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

На час, до якого відносяться інкриміновані засудженій ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2024 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння згідно вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року у справі № 954/866/24 шахрайство чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 302,80 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 302,80 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 3028 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_4 діяння (08.06.2024 року), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом шахрайства, а заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою у розмірі понад 3028 грн. - за ч.1 ст.190 КК України (шахрайство), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою) - за відповідною частиною статті 190 КК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки згідно вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року у справі № 954/866/24 яким ОСОБА_4 визнано виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, якими завдано шкоду у розмірі 1883,33 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за шахрайство на час вчинення відповідного злочину, відтак наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених нею діянь.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість майна ОСОБА_4 на момент викрадення була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Подання начальника Криворізької районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного їй вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06.08.2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1