ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 24.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харків, українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27 ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 4 січня 2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, за допомогою месенджера «Телеграм» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів. При цьому, розуміючи, що вказані документи будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір, 5 січня близько 17 години, перебуваючи в АДРЕСА_3 , надав свої особисті дані та фотокартку для внесення відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, які в сукупності з іншими документами надають право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, використовуючи реквізити ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно виготовила підроблені офіційні документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 20 січня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 911 від 20 січня 2023 року, вказавши в них завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до військової служби в Збройних силах України з виключенням з військового обліку, після чого передала тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 20 січня 2023 року та довідку військово-лікарської комісії № 911 від 20 січня 2023 року, ОСОБА_4 .

Крім цього, він же, 23.01.2024 близько 17 год. 25 хв., під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами внесеними Указом президента України №734/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні»» від 08.11.2023, з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 20.01.2023, довідку ВЛК №911 від 20.01.2023, які ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄРДПО 26616454), не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблений документ.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованих злочинів, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що на той момент працював програмістом у айтікомпанії, яка с початку року повідомила, що припиняє співробітництво з Україною, у зв,язку з чим почав шукати законі можливості виїзду закордон на роботу. Оскільки законних варіантів не знайшов, вимушений був діяти у незаконний спосіб, за допомогою месенджера «Телеграм» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка запропонувала послуги з виготовлення документів, які дають право на виїзд за межі України. Домовились про зустріч, під час якої передав невстановлений особі особисті дані, свою фотографію для виготовлення вказаних документів, а також 1000 доларів США. Через деякий час знов зустрівся, отримав пакет з вказаними документами, розуміючи, що вони підроблені, тобто не видавались у встановленому законом порядку на його ім`я. Прийняв рішення виїхати та під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», надав вказані документи працівникам ДПС, після чого був затриманий, працівникам поліції надавав аналогічні пояснення. Щиро кається та просить суворо не карати. Працює офіційно, має стабільний дохід, утримує сім`ю.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у пособництві, тобто наданні засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює приватним підприємцем, пише коп,ютерні програми, отже наявне джерело прибутку, має постійне місце реєстрації й проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває, відомості щодо його неправомірної поведінки та порушення громадського порядку відсутні, до адміністративної відповідальності не притягався. Вину у вчинених злочинах визнав в ході досудового розгляду справи, засуджує себе за вчинене діяння, щиро кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, та за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічної експертизи документів витрачено 3029,20грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.01.2024 року, слід скасувати.

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п,ятдесят одна тисяча) гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п,ятдесят одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: ГУК у Волинській області, м. Луцьк; банк отримувач: Казначейство України; IBAN: UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів №СЕ-19/103-24/1610-ДД від 13.02.2024 в розмірі 3029,12 (три тисячі двадцять дев,ять) грн. 12 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25.01.2024 року - скасувати.

Речові докази:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 20.01.2023 та довідку військово-лікарської комісії №911 від 20.01.2023 року, видані на ім`я ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження

Мобільний телефон «Iphone XS» IMEI 1: НОМЕР_2 та автомобіль марки Jeep Grand Cherokee»,- вважати повернутим власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ТетянаПУСТОВОЙТ