Справа № 296/6328/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/451/24
Категорія ч.4 ст.399 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

22 липня 2024 р. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження №296/6328/24 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.07.2024,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з застави на особисте зобов`язання та повернення застави заставодавцю - залишено без задоволення.

Клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.240-1 КК України - задоволено.

Продовжено дію обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із внесенням застави,

Строк дії ухвали та обов`язків встановлено до 11.09.2024 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну, та прийняти рішення, яким обрати до її підзахисного - підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Перевіривши вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в ст.309 цього кодексу, якою визначено виключний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому, оскаржувана ухвала слідчого судді про продовження дії обов`зків разом із дією запобіжного заходу у вигляді застави передбачена кримінальним процесуальним законом (ст.194 КПК України), проте у відповідності до положень ст.309 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

З врахуванням вище наведеного, оскільки в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді постановленої за правилами ст.194 КПК України, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11.07.2024, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.240-1 КК України, з покладанням процесуальних обов`язків, з строком дії ухвали та обов`язків до 11.09.2024 включно.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_4 , яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя :