ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1951/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/255/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.336 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно вироку, абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 16 листопада 2022 року № 2738-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 07 лютого 2023 року № 2915-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 02 травня 2023 року № 3057-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

У ОСОБА_7 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 (конкретна дата не встановлена), виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_7 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі- ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов`язаним та придатним до військової служби.

ОСОБА_7 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

23.03.2023 ОСОБА_7 , перебуваючи на земельній ділянці в межах Лопушненської ОТГ (земельна ділянка за межами села Лопушно), особисто отримав повістку з вимогою прибути 29.03.2023 на 08 годину до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період за військово-обліковою спеціальністю №100868.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_7 29.03.2023 без поважних причин не прибув у визначений у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим здійснив кримінально-протиправне діяння.

Впродовж періоду часу з 29.03.2023 до 03.05.2023 ОСОБА_7 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводив на власний розсуд до 03.05.2023.

Крім того, ОСОБА_7 о 11:20 год 03.05.2023, перебуваючи на АДРЕСА_2 , повторно особисто отримав повістку з вимогою прибути 04.05.2023 на 10:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю №10086.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_7 04.05.2023 на 10:00 год повторно без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а прибув після 10 год 04.05.2023, однак відмовився від відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, чим здійснив кримінально-протиправне діяння.

Впродовж періоду часу з 04.05.2023 до теперішнього часу ОСОБА_7 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводить на власний розсуд до теперішнього часу.

Вказані дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчиненому повторно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року скасувати, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Свої вимоги мотивує тим, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає в тому, що суд першої інстанції проігнорував доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення процедури вручення йому повістки, на підставі якої він мав прибути 29 березня 2023 року до ТЦК. А тому вважає, що повістку йому було вручено передчасно, до проходження військово-лікарської комісії.

Також вважає, що процедура вручення повісток була порушеною, оскільки, із наявної в матеріалах справи повістки, вбачається «прибути 29.03.2023 р. о 08:00 год для відправки у військову частину». Однак, повістка повинна бути видана по чіткому порядку, а саме спочатку для звіряння військово-облікових даних та визначення придатності військовозобов`язаного, а вже потім для подальшої відправки у військову частину. Крім того, на вказаній повістці відсутнє прізвище, ім`я та по-батькові особи, яку зобов`язують з`явитися у ТЦК.

Адвокат вважає, що не була досліджена суб`єктивна сторона інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 прямого умислу ухилятися від призову на військову службу.

Також стверджує, що ОСОБА_7 не мав наміру ухилятися від проходження військової служби, оскільки добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії. ОСОБА_7 має проблеми по здоров`ю, а саме хронічне захворювання серцево-судинної системи, що підтверджується відповідною довідкою про стан здоров`я від 07.03.2023 p., яка міститься у матеріал справи. Однак, працівниками ТЦК не взято до уваги його стан здоров`я та вручено бойову повістку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення обвинуваченого та доводи його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав і просили оскаржений вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого і вичерпанням можливості їх отримати;

прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги за її безпідставністю;

перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження, колегія суддів з`ясувала наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст.94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції при прийнятті рішення вказаних вимог закону дотримано.

Судом правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Диспозиція ст.336 КК України передбачає відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, полягає у вчиненні діяння з ухилення від призову за мобілізацією. Вказаний злочин може полягати як у прямій відмові від виконання покладеного на особу військового обов`язку, так і в самокаліченні, симуляції хвороби чи в іншому обмані.

При ухиленні від призову за мобілізацією шляхом бездіяльності цей злочин є закінченим з моменту неприбуття (у встановлений строк) військовозобов`язаного у пункт, вказаний у повістці, наказі чи мобілізаційному розпорядженні. Ухилення ж від призову, здійснене шляхом обману, визнається закінченим з моменту отримання звільнення від військової служби.

Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто коли військовозобов`язаний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

З установлених судом першої інстанції обставин справи, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду, вбачається, що ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним та визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув у визначений час до призовного пункту, тобто умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з п.8 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65 «Про загальну мобілізацію» місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які детально проаналізовані у вироку.

Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що не готовий йти служити і не піде, оскільки має хворе серце та проживає разом з мамою, яка потребує постійного догляду і він її не покине. Рішення ВЛК він не оскаржував і документів про те, що мама потребує догляду у нього немає, а є брат який живе за кордоном, який не може доглядати маму.

Доводи захисника про вручення ОСОБА_7 повістки без попереднього проходження військово-лікарської комісії, є безпідставними і спростовуються викладеними в оскарженому вироку висновками про те, що згідно даних довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.12.2022 та картки обстеження та медичного огляду від 23.12.2022 КНП «Кременецька опорна лікарня» за результатами проведення медичного огляду лікарями ВЛК ОСОБА_7 визнано придатним до військової служби.

Крім того, відомості про проходження ОСОБА_7 військово-лікарської комісії 23 грудня 2022 року і визнання його придатним до військової служби вказані в його військовому квитку серії НОМЕР_3 .

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у врученій ОСОБА_7 в повістці прізвища, ім`я та по-батькові особи, яку зобов`язують з`явитися у ТЦК, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з наявних в матеріалах провадження розписок №680 та №724 про отримання повісток, видно, що в них вказано відповідні анкетні дані ОСОБА_7 , якому було вручені повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 29.03.2023 о 08:00 год. та 04.05.2023 о 10:00 год. Ці повістки отримано особисто ОСОБА_7 , що підтверджується його особистим підписом у розписці (а.к.п. 59,86).

Колегія суддів відхиляє твердження сторони захисту стосовно того, що обвинувачений не мав наміру ухилятися від проходження служби та добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії, так як спростовується протоколами пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками від 02.06.2023 відповідно якими підтверджено, що ОСОБА_7 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 29.03.2023 та 04.05.2023, а також поіменним спискам резервістів (військовозобов`язаних), які призвані ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.03.2023р. та №1995 від 04.05.2023р., з яких видно, що ОСОБА_7 на відправку до військових частин не прибув.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Апеляційний суд вважає такий висновок вірним, обґрунтованим та переконливим, а тому повністю з ним погоджується.

Відповідно до ст.65 КК України, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину. Також суд зважив на особу обвинуваченого, який в перше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відсутність пом`якшуючих покарання обставин.

Таким чином, суд першої інстанції визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, що відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України та призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є відповідним характеру вчинених дій, їх ступеню небезпечності та даним про особу винного і дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді мінімального, проте реального позбавлення волі.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які би були безумовною підставою для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Таким чином, підстав для скасування і закриття провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК, як про це просить захисник, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді