Справа № 357/5958/24
У Х В А Л А

про розшук

28 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київська область, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000965, яке внесене до ЄРДР 15 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у ході судового розгляду, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання в яких просив:

(1) обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів;

(2) надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто залишення місця служби без поважних причин, військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

У ході судового розгляду, ОСОБА_4 уникає суду, ігноруючи судові засідання.

За результатами приводу місцезнаходження ОСОБА_4 з`ясувати не вдалося, опитані батьки не повідомили де перебуває ОСОБА_4 .

Зазначав, що ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі. Він усвідомлює настання таких несприятливих наслідків, а тому може вчинити спроби переховування від суду.

Будь-яких стримуючих факторів для такої поведінки, як от наявність місця працевлаштування, міцних соціальних зв`язків немає.

Вважав, що запобігти зазначеному ризику можливо виключно триманням під вартою, оскільки для осіб, як обвинувачуються за ст. 407 КПК України, це безальтернативний запобіжний захід.

Разом з цим, посилаючись на те, що ОСОБА_4 неодноразово не прибував у судові засідання, не повідомив про зміну місця проживання, порушуючи свої процесуальні обов`язки, є необхідність наданні дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 зважаючи на неявку обвинуваченого ОСОБА_4 просив його клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не розглядати. Натомість, інше клопотання про надання дозволу на затримання, просив задовольнити, за підстав та обставин зазначених у ньому.

Вирішуючи подані клопотання суд керується такими мотивами.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Отже, у разі, якщо прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу, суд розглядає його негайно.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, вирішуючи клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, суд, зважаючи на надані докази, має перевірити чи вказують зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого та чи є підстави вважати, що обвинувачений переховується від суду або одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, до початку його розгляду, вчинив дії передбачені у статті 177 КПК України.

Якщо суд доходить висновку, що такі обставини існують, він ухвалює рішення про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою приводу.

У зв`язку з цим, для початку суд з`ясовує, чи є підстави для взяття ОСОБА_4 під варту.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Суд зазначає, що випадки, передбачені в частині шостій та восьмій статті 176 КПК України, ОСОБА_4 не стосуються.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_4 може застосовуватися тримання під вартою, оскільки він є раніше не судимою особою, а за пред`явленим обвинуваченням йому загрожує покарання понад п`ять років позбавлення волі.

Далі суд з`ясовує, чи існують ризики, котрі перелічені в статті 177 КПК України та чи можуть інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, запобігти цим ризикам.

З цього приводу, суд зазначає, що прокурор ОСОБА_3 посилався на наявність одного з ризиків, перелічених у статті 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 вчинятиме спроби переховування від суду.

У цьому питанні, суд погоджується з прокурором, адже зараз місце перебування ОСОБА_4 суду та прокурору невідоме. ОСОБА_4 перестав отримувати судові виклики, на судові засідання не прибуває. Про судове провадження він обізнаний, оскільки йому вручався обвинувальний акт. Будь-яким чином про зміну місця проживання, номеру телефону, суд не повідомив.

Така процесуальна поведінка беззаперечно свідчить, що ОСОБА_4 переховується від суду.

Також, суду доведено, що ОСОБА_4 і далі буде переховуватися від суду.

Для таких дій він має суттєвий мотив, уникнення суворого покарання, адже за санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі.

Будь-яких факторів, які можуть стримати ОСОБА_4 від втечі, судом не установлено, адже останній непрацюючий, не навчається, неодружений, дітей не має, доглядом за іншими особами не займався.

Отже, суду доведений один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Суд вважає, що попередити вказаний ризик, зважаючи на те, що в даний час ОСОБА_4 переховується від суду, ігнорує покладені на нього процесуальні обов`язки, можливо лише запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи не можуть застосовуватися до ОСОБА_4 , оскільки це передбачено ч. 8 ст. 176 КПК України.

Своєю чергою, суд вважає за необхідне зазначити, що питання обґрунтованості підозри на стадії судового провадження, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не вирішується, оскільки предметом судового провадження є обвинувальний акт, за результатами розгляду якого суд ухвалює вирок або постановляє ухвалу, по суті пред`явленого обвинувачення.

Отже, суду доведено, що є підстави для взяття під варту ОСОБА_4 .

Разом з цим, суду доведена і обставина передбачена п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, адже з ОСОБА_4 до суду не прибуває, судові виклики не отримує, про зміну місця проживання чи номеру телефону суд не повідомляв, місце його перебування за результатами приводу не встановлено.

Вказане беззаперечно свідчить, що він переховується від суду.

Отже, зважаючи на наведені підстави, суд переконаний, що клопотання прокурора ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для його участі в розгляді клопотання про тримання під вартою необхідно задовольнити.

Своєю чергою, на виконання вимог ч. 1 ст. 335 КПК України, суд оголошує ОСОБА_4 в розшук, оскільки встановлено, що він ухиляється від участі в судових засіданнях, у зв`язку з чим кримінальне провадження зупиняє до закінчення розшуку.

Окрім цього, керуючись принципом диспозитивності, закріпленим у ст. 26 КПК України, за заявою прокурора ОСОБА_3 , суд залишає його клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без розгляду.

Керуючись ст. 189-191, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу, - задовольнити.

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Виконання розшуку доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань розташованому у місті Києві, організацію - прокурору Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу, для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після затримання, доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. П.Скоропадського, 4-А.

Про затримання ОСОБА_4 повідомити прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Згідно із ч. 5 ст. 191 КПК України, службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Дозвіл на затримання чинний протягом 6-ти (шести) місяців, з дня постановлення ухвали.

Кримінальне провадження № 0000965, яке внесене до ЄРДР 15 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - зупинити до закінчення розшуку.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5