Справа № 359/8124/24
Провадження № 1-кп/359/611/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001378 від 05.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

23 червня 2024 року, близько о 00 год. 26 хв. ОСОБА_4 перебуваючи по АДРЕСА_3 поряд з паркувальним майданчиком, будучи в стані алкогольного сп`яніння, помітив мотоцикл марки «MOTOLEADER», синьо-чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 250 см. куб., ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , після чого в нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним транспортом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, не маючи дозволу власника, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до вказаного мотоциклу синьо-чорного кольору марки «MOTOLEADER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , вартість якого становить 69425 грн. 45 коп., взявши руками за кермо, покотив мотоцикл, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом.Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 69425 грн 45 коп, та позбавив останнього можливості розпоряджатися власним транспортом засобом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, не оспорює жодні фактичні обставини кримінальних правопорушень, погоджується із правовою кваліфікацією дій та підтвердив, що дійсно вночі 23 червня 2024 року, він знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в м. Борисполі по вул. Банківська на паркувальному майданчику помітив мотоцикл, який руками взяв за кермо та покотив до себе в під`їзд, де останній простояв декілька днів. Далі приїхали працівники поліції та забрали мотоцикл.

Обвинувачений, прокурор, потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, тобто він вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд звертає увагу на те, що щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (аналогічна думка викладена в Постанові ВП ВС №629/847/15к).

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою провину, висловив жаль з приводу вчиненого, засудив свою поведінку, вибачився перед потерпілим, а тому щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує його покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинуваченим вчинено злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту та у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, скарг на поведінку не надходило. При проведенні перевірки через інформаційну базу Бориспільський РУП компрометуючими матеріалами не володіє. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, визнання ним вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

У судовому засіданні прокурор та потерпілий просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від реального відбування основного покарання з випробуванням. В обґрунтування своєї позиції учасники провадження послалися на те, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілого.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України. Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання, при цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Враховуючи тяжкість та особливість цього злочину, зокрема характер діяння, наслідки які настали, обстановку, спосіб та місце його вчинення, зважаючи на індивідуальні особливості обвинуваченого, приймаючи до уваги думку учасників провадження, суд приходить до висновку про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства. На думку суду, виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування основного покарання, у зв`язку із чим на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки «MOTOLEADER» реєстраційний номер НОМЕР_1 синьо-чорного кольору повернути ОСОБА_5 .

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження. Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 3786,40 грн.

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст. 368, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки «MOTOLEADER» реєстраційний номер НОМЕР_1 синьо-чорного кольору повернути ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_3 ) на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 3786,40 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1