Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/734/24
Провадження № 1-кп/670/58/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002927 від 18.09.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Хмельницької області, Ярмолинецького району, села Глушківці, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 10 вересня 2024 року близько 07 год 00 хв, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо знаючи де знаходяться грошові кошти, а саме у паперовому конверті, який знаходився на журнальному столику, що розташований у спальній кімнаті, які належать ОСОБА_5 , прийняла рішення про таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 3 400,00 гривень. Тоді ж, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись, що за її протиправними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та продовжений іншими Указами Президента України, зокрема, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ та востаннє Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, попередньо знаючи де знаходяться грошові кошти, а саме у паперовому конверті, який знаходився на журнальному столику, що розташований у спальній кімнаті, які належать ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, викрала грошові кошти у сумі 3 400,00 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна спричинила ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3 400,00 гривень.

Прокурор в судовому засіданні вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення і просить призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік 3 (три) місяці та застосувати обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні пояснила, що у вересні 2024 року поїхала до чоловіка на два тижні допомагати копати картоплю та попросила ОСОБА_4 доглянути за будинком та господарством. 10 вересня 2024 року зателефонувавши до ОСОБА_4 поцікавитися як у неї справи дізналася від обвинуваченої про те, що їй погано. Оскільки, попередньо вже були випадки що ОСОБА_4 втрачала свідомість, в таких випадках їй допомагали спиртні напої, які покращували її загальний стан, вона розуміла, що обвинувачена може придбати спиртні напої. Стверджує, що вона повідомляла обвинуваченій де знаходяться кошти на випадок непередбачуваних обставин. Кошти зберігала в кімнаті на тумбі, на якій знаходяться дверцята від тумби, які скріплені між собою та в яких знаходилися особисті речі та кошти. Кошти у розмірі 5400,00 грн були у вітальному конверті із написом «Вітаю». Після повернення додому вона побачила, що у конверті залишилося 2000,00 грн, не вистачало 3400,00 грн. Звернулася з даним питанням до ОСОБА_4 , яка сказала що брала кошти на горілку.

Просить суд суворо не карати обвинувачену та не позбавляти її волі.

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялася. Пояснила, що дійсно викрала кошти, які належать ОСОБА_5 для купівлі горілки. Гроші у розмірі 5400,00 грн були у кімнаті на тумбі, у вітальному конверті. Визнає, що взяла з конверту 3400,00 грн без дозволу потерпілої ОСОБА_5 . У вчиненому правопорушенні щиро розкаялася.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вони не заперечують щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки не дослідження даних доказів, та те що у суду відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а тому докази, які стверджують фактичні обставини справи, в судовому засіданні не досліджувались, а вважаються встановленими судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки в умовах воєнного стану та її дії за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самої обвинуваченої, а також наданих показаннях потерпілої, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про її особу, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима згідно з ст. 89 КК України, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначати покарання зі звільненням від відбуття такого з випробуванням, та позицію потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинувачену та не позбавляти її волі, суд дійшов висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому їй слід призначити покарання позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

В рамках кримінального провадження запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 349, 370, 373, 374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 3 (три) місяця.

На підставі п. 1 та п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі території України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1