Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3310/24
номер провадження 1-кс/695/788/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання старшого слідчого слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратура ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Брусилівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратура ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0001458 від 02.09.2024, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2024 близько 16 години у подвір`ї по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин завдав один удар вістрем кухонного ножа в область живота ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді гострого ножового поранення живота в ділянці під печінкового кута праворуч, ураженням жовчного міхура, який було видалено при подальшій хірургічному втручанні, які містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

02.09.2024 відомості за даним фактом СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

03.09.2024 ОСОБА_5 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, фактичний час затримання 00 година 27 хвилин.

03.09.2024 о 18 год. 44 хв. ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у спричиненні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.п.1,3,4,5 КПК України, а саме:

- ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 зареєстрований у Житомирській області, зловживає алкоголем, вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у стані алкогольного сп`яніння може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або переїхати проживати за місцем своєї реєстрації, тобто змінить місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в с. Свічківка Золотоніського району Черкаської області, на вулиці поряд із місцем проживання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Отже ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом тиску, та вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі надалі вчинятиме інші злочини проти життя та здоров`я осіб, оскільки офіційно не працює, законних джерел існування не має, зловживає алкоголем.

Враховуючи наведене застосування домашнього арешту є виправданим оскільки наявний суспільний інтерес в убезпеченні суспільства в умовах воєнного стану від вчинення тяжких злочинів, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкоголем не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду, що у подальшому потягне порушенню прав потерпілої, передбачених ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими гарантовано право кожного на розгляд справи упродовж розумного строку, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання: спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_5 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин більш м`яким запобіжним заходом неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і саме цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв"язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані стороною кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 02.09.2024 року до ЄРДР за № 0001458 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 02.09.2024 за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2024; протоколом допиту підозрюваного від 03.09.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.09.2024;

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, про наявність якого, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має, у нього відсутні міцні та стійкі соціальні зв`язки, що є суттєвими елементами при оцінюванні наведеного ризику.

Натомість, існування інших ризиків, а саме: ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурором у судовому засіданні не доведено, будь-яких доказів на підтвердження наявності зазначених ризиків не надано, а тому їх існування ґрунтується на припущеннях.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, тому підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби суд не вбачає.

Враховуючи викладене, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки на думку слідчого судді жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеному ризику.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193-194, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Золотоніського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратура ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , будинок в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 у строк до 03 листопада 2024 року:

1) прибувати до старшого слідчого Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків необхідності прибуття в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану;

3) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні;

4) постійно носити засіб електронного контролю.

Ухвала діє по 03 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до Золотоніського РВП ГУНП України у Черкаській області для організації контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06 вересня 2024 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1