Справа № 991/7693/24
Провадження №11-сс/991/772/24
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

прокурор та адвокат ОСОБА_11 не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану через адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2024 року про закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2024 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 , яка подана на бездіяльність прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Судове рішення мотивоване тим, що скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду, оскільки станом на дату звернення та на даний час у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року ОСОБА_6 не має процесуального статусу підозрюваного, тобто відсутні умови, передбачені п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

15 жовтня 2024 року та 31 жовтня 2024 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скаргаОСОБА_6 та доповнення до неї відповідно, у якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд скарги слідчим суддею Вищого антикорупціного суду. На думку ОСОБА_6 судове рішення є незаконним, оскільки він звернувся зі скаргою одночасно в межах кримінальних провадженнь №0000019 від 16 серпня 2024 року та №0000034 від 11 серпня 2023 року. Слідчий суддя дійшов помилкового висновку про її непідсудність Вищому антикорупційному суду, оскільки станом на момент розгляду справи у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року було повідомлено про підозру колишньому Голові правління ПрАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» ОСОБА_12 за епізодами щодо завдання збитків ПАТ «Укрнафта». Таким чином, у порушення принципу верховенства права та законності слідчим суддею не було належним чином з`ясовано усі необхідні обставини, зокрема актуальний статус кримінального провадження, у межах якого здійснюється розгляд скарги. Предметом досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000019 від 16 серпня 2024 року та №0000034 від 11 серпня 2023 року є обставини можливого протиправного заволодіння, в тому числі й службовими особами ПАТ «Укрнафта», НГВУ «Полтаванафтогаз», ПАТ «Укрнафта» коштами ПАТ «Укрнафта» у сумі 2 574 915 120 грн. Зі змісту повідомлень про підозру ОСОБА_6 вбачається, що нібито одним з виконавців інкримінованих йому діянь є в.о.Голови правління ПАТ «Укрнафта» (керівник та службова особа суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків), а сукупний розмір завданої шкоди перевищує у дві тисячі і більше разів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду та підслідне НАБУ на підставі п.2 ч.5 ст.216 КПК України. Крім того, ще одним потерпілим у даному кримінальному провадженні є AT КБ «Приватбанк», з 21 грудня 2016 року 100% акцій у статутному капіталі якого належить державі Україна в особі Кабінету Міністрів України. При цьому, працівники AT КБ «Приватбанк», зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які у відповідності до повідомлення про підозру від 16 серпня 2024 року вважаються фактичними виконавцями кримінальних правопорушень, продовжували працювати на своїх посадах у AT КБ «Приватбанк навіть після його націоналізації. Отже, триваючий характер інкримінованих їм злочинів охоплює період їхнього перебування на посадах вже на 100% державному AT КБ «Приватбанк». Наведене свідчить про ознаки підслідності кримінального провадження НАБУ та підсудності Вищому антикорупційному суду, також на підставі п.2 ч.5 ст.216 КПК України. Крім того, просить врахувати відомості, які зазначені у інформаційно-аналітичній системі «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом на 08 жовтня 2024 року. Даний документ був отриманий після постановлення оскаржуваної ухвали, а тому не міг бути наданий слідчому судді Вищого антикорупційного суду. В той же час, вказаний документ додатково підтверджує порушення прав ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року, оскільки у ньому містяться відомості про повідомлення йому про підозру у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.

Адвокати ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали позицію, яка зазначена в апеляційній скарзі ОСОБА_6 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вважає, що рішення слідчого судді постановлено з урахуванням усіх обставин справи та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

ОСОБА_11 у судове засідання не з`явився, про час і місце апеляційного розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК України).

Згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України у випадку, якщо буде встановлено, що подана скарга не підлягає розгляду в цьому суді, вона повертається особі, яка її подала.

Відповідно до ч.1 ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст.45 КК України, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

Згідно з п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України умовами підсудності кримінальних правопорушень, визначених у ст.33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду, визначено: 1) наявність спеціального суб`єкту злочину, згідно переліку, наведеному в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене ст.369, ч.1 ст.369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК України або у пункті 1 цієї частини.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

У зв`язку з чим, при розгляді скарги, яку подано в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний перевіряти її зміст на предмет відповідності критеріям підсудності, визначеним п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Однак, наявність таких умов у даному випадку колегією суддів не встановлена.

З матеріалів справи вбачається, що детективами БЕБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28 ч.2 ст.200 (чинна до 01 липня 2020 року), ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України.

09 серпня 2024 року в межах кримінального провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України (т.2 а.с.1-374).

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_17 від 16 серпня 2024 року виділено з кримінального провадження №0000034 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, та ОСОБА_18 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.2 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, в окреме провадження з одночасним внесенням відомостей до ЄДРД (т.5, а.с.198-201). Виділеному кримінальному провадженню присвоєно №0000019, що підтверджується витягом з ЄРДР (т.5, а.с.214-246).

Чинний КПК України наділяє прокурора повноваженнями щодо об`єднання або виділення кримінальних проваджень залежно від потреб досудового розслідування, тому колегія суддів не аналізує доцільності й необхідності таких дій, а вдається виключно до наявності станом на момент звернення ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність прокурора наявності умов, які визначені у ст.33-1 КПК України, як предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

16 серпня 2024 року в межах кримінального провадження №0000019 від 16 серпня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч. 3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України (т.3 а.с.1-377).

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2024 року ОСОБА_6 подав до Вищого антикопційного суду скаргу на бездіяльність прокурора, у якій просив зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_19 розглянути його клопотання про визначення підслідності кримінального провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року в порядку, визначеному ст.220 КПК України, оскільки за результатом розгляду даного клопотання, представниками Офісу Генерального прокурора не вжито належних заходів реагування.

Злочини за ст.191, 209 КК України, які на даний час розслідуються БЕБ у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Разом з тим, станом на момент звернення ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність Генерального прокурора Офісу Генеральної прокуратури у матеріалах справи відсутні докази, що у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року завдана шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінальних правопорушень, оскільки після виділення з кримінального провадження №0000034 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, та ОСОБА_18 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.2 ст.200, ч.2 ст.27 ч.3 ст.209 КК України, всі докази щодо розміру завданих державі збитків підтверджують факти та обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження №0000019.

Доводи апеляційної скарги, що скарга підсудна Вищогому антикорупційному суду, з огляду та те, що на момент її розгляду у кримінальному провадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року було повідомлено про підозру колишньому Голові правління ПрАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» ОСОБА_12 за епізодами щодо завдання збитків ПАТ «Укрнафта» є також необгрунтовані, оскільки зі змісту фабули ЄРДР вбачається, що ймовірна шкода внаслідок укладення договору від 24 грудня 1997 року №999/97 «Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану зі створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ», договорів на проведення геолого-тематичних робіт без мети їх фактичного виконання, завдана ПАТ «Укрнафта» у період 2012-2014 років. Доказів наявності у статутному капіталі ПАТ «Укрнафта» частки державної або комунальної власності, яка б перевищувала 50 відсотків, у період з 2012 до 2014 року суду не надано, у вікритому доступі статут ПАТ «Укрнафта» за 2012-2014 роки відсутній.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Разом з тим, як свідчать матеріали справи, сторона захисту доказів на підтвердження своїх доводів апеляційної скарги не надала, а тому колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги в цій частині безпідставними).

Зазначення у інформаційно-аналітичній системі відомостей, що станом на 08 жовтня 2024 року ОСОБА_6 є підозрюваним у межах кримінального провадження №0000034 від 11 серпня 2023 року не є правовою підставою для визначення підсудності скарги за Вищим антикорупційним судом, оскільки відповідно до Положення про інформаційно-аналітичну систему «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», яке затверджено наказом Міністерством внутрішніх справ України №207 від 30 березня 2022 року (далі - Положення), вказана система є виключно автоматизованою базою даних, яка використовується для збирання, зберігання, обліку та відображення інформації щодо даних про притягнення особи до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, тобто не є правовим документом, який підтверджує вручення повідомлення про підозру та не містить даних, які б свідчили про наявність підстав для визначення підсудності скарги ВАКС.

Враховуючи вищезазначені обставини, в тому числі докази, які містяться у матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, непідсудна Вищому антикорупційному суду відповідно до ст.33-1 КПК України.

У випадку відкриття провадження за скаргою та виявлення під час її розгляду по суті підстав для її повернення, слідчий суддя повинен закрити провадження по вказаній скарзі, про що свідчить усталена судова практика. Вказані вимоги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду виконано.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.45 КК України, ст.33-1, 216, 303, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану через адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2024 року про закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора у кримінальномупровадженні №0000034 від 11 серпня 2023 року, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4