Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1440/24 Провадження № 1-кп/528/215/24
В И Р О К

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000245, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб з інвалідністю не маючий, військовозобов`язаного, не є інвалідом та депутатом, участі в АТО та ССО не брав, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

29 листопада 2024 року на адресу Гребінківського районного суду Полтавської області з Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000245, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2024 року справу за вказаним обвинувальним актом передано на розгляд судді Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 .

Вказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, згідно обвинувального акту, що в квітні місяці 2024 року, ОСОБА_3 , точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, котрий офіційно не отримував посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, вирішив підробити посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, з метою його подальшого використання.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел направлений на пособництво у підробленні посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою третьої особи, надав свої анкетні дані та фотокартку у електронному вигляді.

В подальшому, невстановлена особа, використовуючи надані ОСОБА_3 дані, виготовила та передала останньому посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2023 на ім`я ОСОБА_3 , з нанесеною власною фотокарткою обличчя.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, 2024 року ОСОБА_3 , котрий офіційно не отримував посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, шляхом надання своїх персональних даних та власної фотокартки в електронному вигляді, отримав підроблене посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2023 на ім`я ОСОБА_3 , яке вирішив використовувати, достовірно знаючи, що воно є підробленим.

Так, 02 листопада 2024 року, о 09 год. 28 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками ГРПП СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для проведення перевірки, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2023, видане на його ім`я є підробленим, оскільки, не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, використав даний завідомо підроблений офіційний документ посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій, шляхом пред`явлення його на законну вимогу інспекторів патрульної поліції.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів від 15.11.2024 № СЕ-19/117-24/19702-ДД, бланк посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 виданий на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_3 також кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 подав до суду клопотання про розгляд даного обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, підписаних ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_7 , заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , та підписаною ним та захисником щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000245, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалою судді від 02.12.2024 року розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 призначено у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи положення процесуального закону про те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого про неоспорення ним встановлених під час досудового розслідування обставин і згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, суд розглядає обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у порядку, визначеному ст.ст.381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 умисних дій, які виразились у пособництві щодо підроблення посвідчення та використанні завідомо підробленого посвідчення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Діяння, окреслені диспозицією ч.1ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.

Згідно довідки КНП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування», ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра та лікаря невропатолога не перебуває.

Крім того, з даних вимоги, вбачається, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив кримінальне правопорушення.

Також враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 , є працездатним, однак ніде не працює, не має сім`ї та утриманців, перебуває на військовому обліку. Крім того, обвинувачений не є депутатом чи інвалідом.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо установленого законодавством порядку обігу і використання офіційних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Згідно ч.5 ст.27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч.1 ст.358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч.4 ст.358 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до абз.4 п.2 Постанови, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (проступків), обставин їх вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача, обвинуваченого який в свої заяві просив застосувати до нього покарання у виді штрафу, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривен; за ч.4 ст.358 КК України штрафу - штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривен. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі - 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривен.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Підстав для застосування до обвинуваченого більш тяжкого покарання чи менш тяжкого, з врахуванням тяжкості скоєного, його особи, суд не знаходить.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не вживались.

Керуючись ст.ст. 124, 174, 369-371,373-374,381-382, 394 КПК України, ст.ст. 50, 56, 65-67, 70 КК ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч. 4 ст.358, України суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання :

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України - штраф у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривен 00 копійок;

- за ч.4 ст.358 КК України штрафу - штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен 00 копійок.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі - 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривен 00 копійок.

Речовий доказ: посвідчення Державної служби України з надзвичайних ситуацій серії ПО № 004879 від 05.01.2023 на ім`я ОСОБА_3 - знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області. по АДРЕСА_2 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення технічної експертизи документів в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8