Провадження 11-кп/824/4674/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002850 від 03.10.2023 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ірпінь, громадянку України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці;

на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 13.04.2023, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, в період дії воєнного стану, 30 вересня 2023 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «GUESS», який розташований на другому поверсі ТРЦ «CosmoMultimall» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 6, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно викрала зі стійки з навісним одягом штани, вартістю 4490,00 грн. та светр, вартістю 4490,00 грн., чим заподіяла ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 8980,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена вказала на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначила, що під час розгляду справи в суді першої інстанції свою вину визнала, щиро розкаялась у вчиненому та просила суворо не карати, оскільки має статус багатодітної матері та усвідомила негативні наслідки від вчиненого правопорушення. Просила змінити вирок в частині призначеного покарання та скасувати 6 місяців покарання, а також виключити посилання на вчинення кримінального правопорушення під час воєнного стану.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, через суворість. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання не було враховано обставини, що пом`якшують покарання, крім щирого каяття, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, відсутність будь-яких претензій потерпілого та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того просив врахувати, що обвинувачена неофіційно працевлаштована, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та із застосуванням ст.69 КК України призначити обвинуваченій покарання у виді двох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання із покладанням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 13.04.2023 виконувати самостійно.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який підтримав апеляційні скарги, підтвердив їх доводи та просив задовольнити;

обвинуваченої, яка підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити;

прокурора, який апеляційні скарги обвинуваченої та захисника вважав необґрунтованими та просив залишити їх без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційних скарг щодо невідповідності призначеного судом покарання ОСОБА_8 ступеню тяжкості злочину через його суворість, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частин першої та другої ст. 65 КК України покарання призначається у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі. Судом було враховано тяжкість вчиненого злочину, який віднесений до тяжкого злочину, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка під час іспитового строку, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не стала, якій повідомлено про підозри у численних кримінальних провадженнях за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, офіційно не працевлаштована, має на утриманні трьох малолітніх дітей 2015, 2016 та 2017 року народження. У якості обставини, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшувала покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття у вчиненому злочині. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому, підстав застосування до призначеного покарання положень статей 69, 75 КК України суд не знайшов із урахуванням того, що ОСОБА_8 на час вчинення даного злочину мала не знятими та не погашеними у встановленому законом порядку судимості. Оскільки обвинувачена вчинила інкримінований їй злочин не відбувши покарання, яке було їй призначене за попереднім вироком, суд першої інстанції, із дотриманням вимог ч.1 та ч.4 ст.71 КК України призначив обвинуваченій покарання за сукупністю вироків, яке за своїм видом та розміром відповідає вимогам ч.2 ст.65 КК України, тобто є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень

Тобто суд, призначаючи покарання обвинуваченій, врахував всі обставини на які звернули увагу захисник та обвинувачена у поданих апеляційних скаргах, дав їм належну оцінку та призначив обвинуваченій покарання відповідно до санкції статті.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необхідність призначення обвинуваченій покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до положень ст. 69 КК України суд може призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК України чи перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не передбаченого санкцією статті (частини статті) Особливої частини КК України за наявності кількох (не менше двох) обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У ході судового розгляду була встановлена одна обставина, яка пом`якшує покарання, а саме - щире каяття, яка була врахована судом при призначенні покарання ОСОБА_8 . Колегія суддів визнає, що наявність на утриманні ОСОБА_8 трьох малолітніх дітей є обставиною, що пом`якшує покарання останньої. Водночас, як дана обставина, так і сукупність інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, будь-яким чином не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, що не дає підстав для застосування до призначеного обвинуваченій покарання положень ст.69 КК України. У контексті такого висновку, колегія суддів враховує особу ОСОБА_8 , яка раніше судима та даний злочин вчинила не відбувши покарання за попереднім вироком, а тому ця обставина указує на відсутність підстав для застосування щодо обвинуваченої положень ст.69 КК України.

Із урахуванням викладеного та враховуючи те, що злочин обвинуваченою був вчинений у період незнятої та непогашеної судимості, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченій призначене покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не знаходить.

Вирок Солом'янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_8 протягом того ж часу з моменту вручення їй копії даної ухвали.

СУДДІ

________________________ ___________________________ ___________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4