Справа № 461/1844/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/434/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великовічне Білорічинського району Краснодарського краю російської федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_6 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 7 березня 2023 року, та, за сукупністю вироків, остаточно обрано покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу слід залишено особисте зобов`язання.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 16 лютого 2024 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Сінсей», що знаходиться у торговому центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із магазину жіночу куртку чорного кольору, артикул 44912-99Х, чорного кольору, вартістю 599 гривень 20 копійок, вийшовши з вищевказаного магазину не розплатившись за товар та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 завдав потерпілому ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 599 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого мийна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись із цим вироком, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року та повернути справу у Галицький районний суд м. Львова на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що місцевим судом при прийнятті оскарженого вироку допущено неповноту судового розгляду. Зокрема, вказує, що відповідно до довідки №124 від 20 лютого 2024 року, наявної у матеріалах справи, він перебуває на обліку у лікаря-нарколога Пустомитівської лікарні з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів». Наведене викликає сумніви щодо його осудності.

Апелянт зазначає, що на час вчинення кримінального правопорушення він уже певний час не вживав опіоїдів, однак, час від часу, продовжував відчувати фізичне виснаження, слабкість, головні болі, нудоту, часткову втрату пам`яті, помутніння в очах. Інколи робив якусь роботу, вчиняв якісь дії, брав чужі предмети і не розумів, для чого він це робить. Дізнався, що це вважається хворобою клептоманією.

Зазначає, що слідчий не призначив йому психіатричної експертизи, про призначення такої у суді клопотання не заявляв, оскільки вважав, що це має робити слідчий. Захисника він не мав, оскільки у нього відсутні кошти на залучення такого. Про те, що він може просити суд призначити йому адвоката не знав, ніхто цього йому не пояснив.

Вважає, що вчинені ним крадіжки, в тому числі остання, пов`язані з його діагнозом.

Звертає увагу, що досліджуючи його особу, суд першої інстанції не врахував, що він має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда ІІІ групи, позитивну характеристику з місця проживання, стан його здоров`я (протягом тривалого часу він хворіє на захворювання легень «біоторакс без свища», у 2023 році переніс складну операцію, станом на сьогодні продовжує лікуватись).

24 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подане клопотання підтримав, зазначивши, що родичі ОСОБА_6 не наполягають на реабілітації померлого, з огляду на що просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку зі смертю обвинуваченого не заперечив.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та надані суду апеляційної інстанції документи на підтвердження факту смерті обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю з таких підстав.

Положеннями ст. 417 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 вересня 2024 року, виданого Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, яку надав суду апеляційної інстанції захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи вищенаведені обставини та вимоги закону, а також те, що родичі обвинуваченого ОСОБА_6 , станом на час апеляційного розгляду, не наполягали на продовженні судового провадження з метою реабілітації померлого та згідно із поясненнями захисника в суді апеляційної інстанції таких намірів не виявляють, колегія суддів дійшла висновку, що вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо останнього за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі ст. 417, п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 404, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку зі смертю останнього на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4