УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 569/6966/16

провадження № 51-4668ск19

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року.

встановив:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року виправлено описку, допущену у вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 29.11.2017 року, яким ОСОБА_4 засуджено за пунктом 13 частиною 2 статті 115, частиною 1 статті 185 КК України із застосуванням положень частини 1 статті 70 КК України до довічного позбавлення волі, зазначивши у вступній частині вироку суду вірною дату внесення відомостей про кримінальне провадження №0000433 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2016 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року залишено без змін ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року про виправлення описки.

Не погоджуючись з ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження засудженому ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того у Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Відповідно до частини 2 статті 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Проте, ухвала апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу місцевого суду про виправлення описки не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому, враховуючи вимоги вказаної статті, зазначене судове рішення не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частиною 2 статті 428 КПК України, Суд постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2024 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3