Справа №693/1599/23
1-кп/705/740/24 УХВАЛА
28 листопада 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарки Рокитнянського району Київської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,
09.01.2024 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за таких обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання та просив суд, враховуючи, що вартість викраденого майна складає 1651 грн 20 коп., закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого та просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У судовому засіданні прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України 18.07.2024 Закону № 3886-ІХ, згідно з яким втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, яке інкримінується ОСОБА_4 .
Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 ця сума становила 2684,00 грн.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у замаху на вчинення кримінального правопорушення 09.09.2023 із завданням шкоди Жашківській міській раді у розмірі 1651 грн 20 коп., тобто на момент вчинення даного кримінального правопорушення вартість майна не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Для закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, КПК України передбачає наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстави для такого закриття кримінального провадження.
Так, згідно зі ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
У зв`язку з наведеним та з урахуванням ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України та усталеної практики Європейського суду з прав людини закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, і суди мають застосовувати той закон, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.
Арешт майна підлягає скасуванню відповідно до ст.174 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 370-372, 395, 479-2 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого задовольнити.
Речові докази:
- дерева різного діаметру та розміру в кількості близько 50 шт. з довжиною стовбура від 40 см до 45 см, діаметром до 50 см, які знаходяться на території ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Соборна, 73, м. Жашків, Черкаської області, - передати територіальній громаді в особі Жашківської міської ради.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1