ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2977/24 Справа № 177/135/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 із застосуванням застави,

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою із застосуванням застави відносно ОСОБА_8 який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про вагомість ризиків втечі, знищення речових доказів, впливу на свідків та вчинення іншого злочину, які на теперішній час не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити досягнення мети визначеної ст. 177 КПК України.

На вказане рішення захисником ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона просять ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що прокурором не доведені ризики переховування ОСОБА_8 . Просить зменшити заставу призначену судом, до мінімального розміру. Зауважує, що доцільність у застосуванні до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу полягає у тому, що він є ФОП, має на утриманні дружину та дитину, тобто міцні соціальні зв`язки, має ряд серйозних хронічних захворювань, потребує гіпоалергенної дієти. Зазначене свідчить, що ОСОБА_8 не може отримати належної медичної допомоги при його утриманні в установі закритого типу.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжено під час судового провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при продовженні ОСОБА_8 обраного запобіжного заходу суд належним чином оцінив вагомість існуючих ризиків, які на даний час не зменшились, особу винного, його стан здоров`я, репутацію та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи апелянта про зворотнє є безпідставними, оскаржувана ухвала містить вичерпну відповідь на кожний з них.

Фактично подана апеляційна скарга викликана самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення з під варти ОСОБА_8 , що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

При цьому, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, поєднаного із погрозою насильства небезпечного для життя та здоров`я, тяжкого злочину проти громадської безпеки та тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів

Тяжкість, характер та обставини кримінальних правопорушень свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Тривалість судового розгляду, в даному випадку не спростовує необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити та необхідністю забезпечення явку інших учасників процесу, що саме по собі не утворює підстав для звільнення з під варти та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу.

Слід зауважити, що відсутність, на даний час, фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сторона захисту як на підставу звільнення ОСОБА_8 з під варти посилається на те що він має на утриманні дружину та дитину, є фізичною особою підприємцем, тому має міцні соціальні зв`язки. Разом з тим, ці обставини існували і на момент вчинення ним інкримінованих злочинів, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні обвинуваченим моделі поведінки, тому не здатні перешкодити йому у разі звільнення з під варти, втекти від слідства та суду чи здійснити вплив на свідків або вжити інших дій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також слід зазначити, що жодних відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 через наявність хвороб, даного виду запобіжного заходу на теперішній час суду не надано та в матеріалах справи не містять.

Обговорюючи питання апелянта щодо зменшення обвинуваченому ОСОБА_8 , розміру застави, слід зазначити, що відповідно до ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Суд першої інстанції при визначенні розміру застави не дотримався вимог діючого законодавства та визначив розмір, який є завідомо непомірним, з урахуванням наступного.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 4 статті 182 КПК).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Суд, в черговий раз звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; даних про особу підозрюваного; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

З урахуванням наведеного, застава в розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисяч вісімсот) гривень, на думку колегії суддів, буде здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з підстав наведених вище.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 жовтня 2024 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_8 заставу у межах 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в цій ухвалі, у національній грошовій одиниці на такий розрахунковий рахунок:

Дніпровський апеляційний суд, код ЄДРПОУ 42270629, МФО НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 .

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти, покласти на нього такі обов`язки:

-повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

-за першим викликом з`являтися до суду;

-не відлучатися з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області без дозволу прокурора та суду;

-здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді