УХВАЛА

Справа № 495/5809/24

Номер провадження 1-кп/495/831/2024

31 липня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді продовження строку дії обов*зків, передбачених ч.5 ст. 194 КК України у відношенні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.3 ст.15,ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358,ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 28,ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27 ,ч.4 ст. 190 ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 27,ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358,ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України) відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року за № 0000037.

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

обвинувачені - ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28, ч.3 ст.. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.3 ст.15,ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358,ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 28,ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 27 ,ч.4 ст. 190 ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 27,ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2023 року за № 0000037.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді продовження строку дії обов*язків , передбачених ч.5 ст. 194 КПК України у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України. При цьому на час розгляду клопотання наявні ризики вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших обвинувачених, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за ії поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 оголосив клопотання та просив продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560грн. з покладанням на ОСОБА_4 обов*язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися з населеного пункту,в якому вона зареєстрована без дозводу прокурору або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування із свідками у данному кримінальному провадженні, судовими експертами,здати на збкрігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон,інші документи,що двють право на виїзд з України .

Обвинувачений ОСОБА_4 доводи клопотання прокурора визнав та не заперечував проти продовження покладання на нього обов*язків, передбачених ч.5 ст. 192 КПК України.

ІІІ. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 02.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.5 ст.27 ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.3 ст.15,ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі КК України) та матеріали кримінального провадження надійшли до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді продовження строку дії обов*язків, передбачених ч.5 ст. 195 КПК України у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного :

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримініальних правопорушень,передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, врахував суспільно-небезпечний характер, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищення, переховування документів, які можуть мати значення для кримінального провадження; а також вчинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні тобто враховує всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді, суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Таким чином, посилання прокурора, викладені ним в клопотанні про обрання запобіжного заходу, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що обвинувачений ОСОБА_4 можливо вчинив інкриміновані йому злочини. Ці докази, на даній стадії судового розгляду є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, прокурор чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обставини даного кримінального провадження, на думку суду, дають достатні підстави припускати, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження, перебуваючи на свободі, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора, що на момент проведення підготовчого судового засідання , існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину розмір застави у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, слід констатувати,що процесуальним законом визначено,що до особи,яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави виключно в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного захру у вигляді застави та призначення ії розміру цілковіто прослідковується в рішенні суду у спраі " Мангурас проти Іспанії "(Mangouras v.Spain) від 28.09.2010 року,в якому суд зазначає,що розмір застави має оцінюватись в першу чергу "з огляду на особу підсудного,налезжну йому власність,його стомунки з поручителями,іншими словами,з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того,щоб стримати його від втечі.

Крім того, дослідивши клопотання та долучені в його обгрунтування матеріалів,заслухавши думку учасників судового засідання ,суд приходить до наступного переконання :

Згідно ч.7 ст. 194 КПК України обов*язки, передбачені частинами п*ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку,в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов*язки,ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов*язки скасовуються.

Зважаючи на дані,які містяться в наданих суду матеріаліх,а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини у спрааві " Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року відповідно до якого -термін "обгрунтована підозра" означає,що існуюють факти або інформація,які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому,що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення,суд вважає доведеним прокурором наявність обгрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.05.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що складає 60650 гривні.

У зв*язку із внесенням визначеної ухвалою слідчого судді розміру застави, на обвинуваченого за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 було покладено обов*язкі, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України строком до 16.07.2024 року.

Вирішуючи питання наявності ризиків,передбачених ч.1 ст. 177 КПК України про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, суд дійшов таких висновків:

Так, обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України , тяжкість покарання,що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винною у їх вчиненні,враховуються судом при оцінюванні продовження існування ризику переховування обвинуваченим, суд вважає стороною обвинувачення доведено необхідність продовження існування ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду. Проте, одночасно суд вважає що наявні відносно міцні соціальні зв*зки зменьшують ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Також, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків на показання яких,в тому числі, сторона обвинувачення посилається в обгрунтування пр*явленного ії обвинувачення та які будуть в подальшому допитуватися безпосередньо судом, суд приходить до переконання про актуальність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик незаконного впливу на свідків у данному кримінальному провадженні існує ,оскільки є достатні підстави вважати,що обвинувачена може на них впливати з метою схилити їх не давати правдиві,послідовні показання у ході досудового розлідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді ,для уникнення або мініімізції можливої кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень.Наведені обставини свідчать про існування ризику вчинення обвинуваченою дій, направлених на незаконний вплив да свідків у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи наявність достатніх підстав вважати що перебування у статусі обвинуваченого може викликати у обвинуваченого ОСОБА_4 активні дії щодо впливу на свідків,з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були,а показання,що надавалися на досудовому розслідуванні не можуть лягти в обгрунтування судових рішень,зважаючи на положення ч.44 ст.95 КПК України,враховуючи положення ч.4 ст. 95 КПК України,згідно яких суд може обгнутовувати свої висновки лише на показаннях,які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Таким чином, враховуючи обгрунтованість клопотання прокурора, беручи до уваги думку учасників судового засідання,наявність обставин, передбачених ч.3 ст. 99 КПК України ,суд приходить до переконання про задоволення клопотання прокурора.

На підставі вищенавденого, керуючись ст. 117,178, 194, 314-315 КПК Україн, суд-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді продовження строку дії обов*язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України в рамках кримінального провадженя №00000037 від 02 травня 2023 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити на 2 місяці, тобто до 30.09.2024 року включно дію обов*язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-прибувати до прокурора або суду за першою вимогою,

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду,

-повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання,

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду за кордон,інші документи,що дають право на виїзд з України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1