Провадження №1-кп/523/1590/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000233 від 27.09.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосії АР Крим, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Суворовського районного суду м. Одеси із Суворовської окружної прокуратури м. Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , 26.09.2024 року, в першій половині дня (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи по вул. Професора Коповицького в м. Одеса, знайшов 1 (один) полімерний пакет із застібкою з кристалічною речовиною білого кольору.

Розуміючи, що зазначена речовина є психотропною речовиною та достовірно знаючи про її властивості, ОСОБА_2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи спеціального дозволу, незаконно придбав, шляхом привласнення знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у полімерному пакеті із застібкою та яку помістив до кишені своїх шортів, став незаконно зберігати його при собі з метою особистого вживання без мети збуту до 14:20 годин 26.09.2024 року, включно.

В подальшому, 26.09.2024 року, в період часу з 14:20 до 14:23 години, працівниками поліції в присутності двох понятих біля будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_2 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої за висновком експерта №СЕ-19/116-24/20351-НЗПРАП від 17.10.2024 року становить 0,413г, що перевищує її невеликий розмір, встановлений Таблицею 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), та яку вказаний обвинувачений незаконно придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість і просив призначити йому покарання у виді громадських робіт.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав в цілому зізнавальні показання про вчинене ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 незаконно придбав і зберігав психотропну речовину без мети збуту, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та його особа свою провину в інкримінованому діянні визнав; в силу ст.89 КК України судимості не має; на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР№ та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем проживання, де характеризується позитивно; але офіційно не працевлаштований та суспільно-корисною працею не займається, що свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу та його схильність до антисоціальної поведінки, сукупність чого обумовлює можливість виправлення обвинуваченого в умовах суспільства, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної особи, не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 (зокрема, його непрацевлаштованість та відсутність легальних джерел доходів), що за приписами ст.ст.53, 57 КК України обумовлюють неможливість призначення таких видів покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 59-1, 65 цього ж Кодексу, доходить висновку про те, що виправлення зазначеного обвинуваченого має відбуватися без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді пробаційного нагляду у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, з одночасним покладенням на вказаного обвинуваченого низки відповідних обов`язків, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.59-1 КК України встановлюють, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосування наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, з одночасним покладенням відповідних обов`язків (ч.ч.1, 2).

Проте, суд відхиляє заяву обвинуваченого ОСОБА_2 щодо призначення йому покарання у виді громадських робіт, оскільки закон не пов`язує призначення судом покарання з позицією обвинуваченої особи та санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає такий вид покарання, як громадські роботи.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України, впродовж строку пробаційного нагляду покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно зі ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку у виді пробаційного нагляду за засудженим ОСОБА_2 , покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,413г, яка упакований в полімерний сейф пакет Експертної служби МВС України №6075226 та зберігається у камері схову ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №00566 від 28.10.2024 року), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 4775,40 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та начальнику ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в частинах наданих їм відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1