Провадження №1-кп/748/370/24
Єдиний унікальний№ 732/512/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000509 від 24 грудня 2015 за обвинуваченням : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, маючого неповнолітню дитину, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

До Чернігівського районного суду Чернігівської області на новий розгляд з Верховного Суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесений в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 грудня 2015 року за № 0000509, згідно з яким ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , вказуючи на наявність ризиків, а саме переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений, вважав, що клопотання про продовження запобіжного заходу не підлягає задоволенню, оскільки дане клопотання не було отримано стороною захисту, а Верховний Суд доручив розгляд даного питання суду апеляційної інстанції. Також вказав, що дане провадження не підсудне Чернігівському районному суду, а обвинувальний акт складено стосовно двох осіб і не може в такому вигляді розглядатись, що є підставою для повернення прокурору.

Обвинувачений вказав, що не отримував клопотання щодо продовження запобіжного заходу, також не ознайомлений з матеріалами справи, вказував на відсутність ризиків та готовність співпрацювати зі слідством. Також обвинувачений заявив клопотання про колегіальний розгляд даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає, суд не позбавлений права розглянути клопотання прокурора та вирішити питання щодо доцільності продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків, а також іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

При вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого в порядку судового контролю суд враховує, що як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до особливо тяжкого, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання обвинувачений може ухилитися від явки до суду.

При продовженні запобіжного заходу судом враховується відсутність даних про неможливість подальшого тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, дані про особу обвинуваченого, що має місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, є приватним підприємцем.

Разом з тим, суд вважає, що наявність на утриманні неповнолітньої дитини, визначеного місця проживання на території іншої області та реєстрація обвинуваченого як приватного підприємця не забезпечать належної процесуальної поведінки при розгляді даного кримінального провадження.

Також, суд вважає наявний ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані.

При цьому, з урахуванням кримінальних проваджень стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , які перебувають на розгляді в інших судах, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, встановлено, що існують ризики, визначені ст.177 КПК України.

У зв`язку з наведеним обраний до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м"яких, визначених ст.176 КПК України, але аналіз доводів сторін процесу та наданих матеріалів доводить, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів, враховуючи вищенаведене, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків та не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Враховуючи заявлене клопотання про колегіальний розгляд даного кримінального провадження, положення ч.2 ст.31, п.10,24 ч.1 ст.3 КПК України розгляд кримінального провадження здійснювати колегією у складі трьох професійних суддів, у зв`язку з чим підготовче засідання слід відкласти.

Заявлені захисником клопотання щодо направлення даного кримінального провадження за підсудністю та повернення обвинувального акту прокурору підлягають вирішенню в подальшому в ході проведення підготовчого засідання колегією у складі трьох професійних суддів.

Керуючись ст. 31, 177, 183, 194, 199, 314-317, 371, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів до 26 січня 2025 року включно.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією у складі трьох професійних суддів.

Підготовче судове засідання відкласти.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1