Справа № 740/511/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/798/24
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114 від 25.11.2021 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001114 від 25.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в п. 6 обвинувального акта викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з відповідним посиланням на положення закону правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, однак не зазначено формулювання обвинувачення, що свідчить про недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. При цьому зазначення кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України не підміняє формулювання обвинувачення, що помилково зазначив у судовому засіданні прокурор, оскільки кожна з цих частин є самостійною обов`язковою складовою обвинувального акта в розумінні вищевказаних положень КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обвинувальний акт у п. 6 після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення містить правову кваліфікацію дій (формулу обвинувачення), яка зазначена як «кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України», а також формулювання обвинувачення (короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, що інкримінується ОСОБА_7 ), яке викладено як «таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища», що узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 кс16. Одночасно звертає увагу, що в найменуванні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 зазначено «кримінальне провадження № 0001114 від 25.11 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України», що вказує на обвинувачення даної особи за ч. 3 ст. 185 КК України. Вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутнє формулювання обвинувачення, як обов`язковий елемент обвинувального акта, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зазначає, що за наявності підстав формулювання обвинувачення може бути змінено у ході судового розгляду справи.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила про скасування рішення суду і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

За змістом ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначений у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону.

Згідно вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, забраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. В подальшому, обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК України).

З тексту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважав встановленими, зазначено час, місце обставини та спосіб їх вчинення, викладено правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, зазначена кваліфікація дій за ч. 3 ст. 185 КК України та викладено те формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У даному випадку, судом першої інстанції не зазначено жодної невідповідності обвинувального акту вищевказаним вимогам кримінального процесуального Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України за результатами судового розгляду суд повинен вирішити питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій винного, питання доведеності вини тощо можуть бути перевірені виключно під час судового розгляду, з урахуванням доказів, які має у своєму розпорядженні прокурор та сторона захисту, та які будуть ними долучені до матеріалів кримінального провадження в процесі розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленої підозри, правильність кваліфікації дій, доведеність чи обґрунтованість всіх елементів кримінальних правопорушень, встановлення часу, місця, способу та обставин, за яких інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення було ним вчинено.

Жодним пунктом жодної частини статті 291 КПК України не передбачено вирішення судом в підготовчому судовому засіданні питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, як до цього вдався суд першої інстанції.

Так, пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України однозначно визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всі ці відомості містяться в обвинувальному акті, який наявний у матеріалах кримінального провадження. Незгода суду з обсягом викладу визначених законодавцем обставин, не може вважатись тим недоліком, який може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, безпідставне повернення обвинувального акта прокурору призведе до порушення судом першої інстанції вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків кримінального провадження.

Виходячи зі змісту та трактування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, остання гарантує винесення судового рішення протягом розумного терміну, встановивши тим самим межу стану невизначеності, в якому знаходиться та чи інша особа через пред`явлення їй кримінального обвинувачування. Кінцевим моментом стану невизначеності є момент вступу вироку чи рішення у законну силу чи зняття обвинувачення (закриття кримінальної справи).

Таким чином, вказані судом підстави для повернення обвинувального акта прокурору, не можуть вважатись недоліками, які перешкодили призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки вони є предметом розгляду під час здійснення судового провадження та мають бути вирішені під час ухвалення остаточного судового рішення в даному провадженні, коли суд у нарадчій кімнаті надасть оцінку всім зібраним доказам та буде вирішувати питання про їх належність і допустимість.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2024 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4