Справа № 496/4602/24
Провадження № 1-кс/496/2480/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.07.2024 року на автобус " Neoplan N 116" реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказане клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.07.2024 року накладено арешт на автобус " Neoplan N 116" реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що в застосуванні вищевказаного заходу відпала потреба, так як всі необхідні слідчі дії проведенні, заявник звернулася до суду з вказаною заявою.

Заявник до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор до судового засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява, у якій розгляд клопотання просить проводити без його участі та заперечував проти скасування арешту на вищевказаний транспортний засіб заперечує, оскільки існує необхідність у проведенні слідчого експерименту з використанням автобусу " Neoplan N 116" реєстраційний номер НОМЕР_1 в рамках кримінального провадження №0000466 від 08.07.2024 року.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.07.2024 року, за матеріалами кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України накладено арешт на автобус " Neoplan N 116" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та паперовий диск тахографу автобуса, які належать ТОВ «Макс Транс ЛТД», яке зареєстровано за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 16,2 із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, в клопотанні не вказано хто саме звертається із клопотанням про скасування арешту майна, а саме який процесуальний статус у кримінальному провадженні має заявник. Разом з тим, заявник жодним чином не обґрунтовує, що арешт майна було накладено безпідставно, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим.

Заявник у клопотанні зазначає, що в застосуванні вищевказаного заходу відпала потреба, так як всі необхідні слідчі дії проведенні.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаної обставини.

Викладене в сукупності свідчить, що особа, яка подала клопотання поверхнево підійшла до питання оформлення клопотання про скасування арешту майна, що з урахуванням необґрунтованості клопотання про скасування арешту майна, не підтверджені викладених у ньому обставин жодними доказами, свідчить про те, що таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що заявник фактично не довів, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 174 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1