Єдиний унікальний номер 389/3168/24
провадження №1-кс/389/722/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотання, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті. Організацію виконання запобіжного заходу доручити ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

Клопотання обгрунтовано наступним. ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил Україниводієм-електриком військової частини НОМЕР_1 діючи умисно, в порушення вимог п. п. 1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізуючи злочинний умисел, незаконно зберігав боєприпаси калібру 5,45-мм (5,45х39 мм) у кількості 52 штуки, які являються проміжними патронами з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова (АК-74, АКС-74У), кулемету «РПК-74» та інших, за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході обшуку за вказаною адресою 11.09.2024.

Відомості про вказаний злочин 04.09.2024 СВ ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710, кваліфікація ч.1 ст.263 КК України.

12.09.2024 року о 15 год. 34 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відомості про яке 04.09.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710.

Обґрунтованість пред`явлення підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом старшого о/у УСР в Кіровоградській області ДСР НП України від 03.09.2024, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколом обшуку від 11.09.2024, протоколом проведеного слідчого експерименту, висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/112-24/11370-БЛ від 12.09.2024.

Як підставу задоволення клопотання слідчий вказує наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин з мірою покарання до 7 років позбавлення волі, у зв`язку із чим останній, будучи військовослужбовцем, з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території. Так як місце фактичного проживання ОСОБА_4 , є місцем вчинення кримінального правопорушення, то останній, перебуваючи на свободі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин, та не були встановлені до цього часу. Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з огляду на що вбачається, що, з метою ухилення від відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на вказаних свідків тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою ОСОБА_4 , з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не стануть на перешкоді до вчинення ним дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності насамперед здійснення дій до переховування від органів досудового розслідування та суду. Перебування ОСОБА_4 , на волі, не забезпечить виконання ним передбачених ст.194 КПК України, обов`язків насамперед не залишати житло цілодобово або у певний період, що у свою чергу не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, одним з яких є прибуття за викликом до органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 вчинив злочин проти громадської безпеки, що свідчить про те, що він схильний до вчинення злочинів проти громадськості,та, у разі не застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення. Міра запобіжного заходу не пов`язана з триманням під вартою об`єктивно не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та забезпечити виконання ним обов`язків визначених нормами КПК України.

При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється. Практика застосування домашнього арешту із носінням електронних засобів контролю є не досить ефективною, у зв`язку із відсутністю в підрозділах ГУНП достатньої кількості електронних засобів контролю, їх несправністю, а забезпечення контролю за поведінкою обвинувачених без таких засобів є малоефективним (службова завантаженість поліції). Саме тримання під вартою слугуватиме запорукою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та буде запобігати настанню ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.4 «Закону України про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, є слідчі ізолятори Державної кримінально виконавчої служби, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, вказуючи на його обгрунтованість.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав частково, зазначивши, що йому належить лише порох, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Від органів досудового розслідування не ухилявся, усі процесуальні обов`язки виконував. Ймовірність впливу на свідків не доведена, крім того не всі свідки навіть проживають у одному заселеному пункті з підозрюваним. Вважає недоведеним наявність ризиків, на які вказує слідчий як підставу застосування такого суворого запобіжного заходу, тож просить застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В силу ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини зазначає (п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011) справа «Харченко проти України», що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слід відзначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні слідчих СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710 від 04.09.2024, за ч.1 ст.263 КК України.

12.09.2024 року о 15 год. 34 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відомості про яке 04.09.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710.

Сукупність та аналіз наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: рапорт старшого о/у УСР в Кіровоградській області ДСР НП України від 03.09.2024, показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протокол обшуку від 11.09.2024, постанова від 11.09.2024 про приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів віл 11.09.2024, довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 11.09.2024, протокол проведеного слідчого експерименту від 11.09.2024, висновок судової експертизи зброї №СЕ-19/112-24/11370-БЛ від 12.09.2024, протокол затримання особи від 11.09.2024, вказують на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочином та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Слідчий суддя також зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Саме по собі твердження, що особа підозрюється, у тому числі, в скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, не тягне за собою безальтернативного обов`язку суду застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, що підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року. Тим більше, що практикою Європейського Суду, домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі (рішення у справі «Манчіні проти Італії»).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який законом класифіковано як тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, тож з метою уникнення кримінальної відповідальності, може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни наданих ними показань, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин у справі, за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, не знайшов свого підтвердження з урахуванням вже проведеного обшуку і відсутності аргументації та підстав необхідності його проведення повторно.

При цьому ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, відтак має сталі соціальні зв`язки, раніше не судимий, є військовослужбовцем, тож слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання не підтверджено і в судовому засіданні не доведено недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За викладеного, слідчий суддявважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою-відмовити, застосувавши щодо обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому, цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки саме такий запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів ніж домашній арешт, слідчий суддя не вбачає.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Вказівка у клопотанні на відсутність у підрозділах ГУНП достатньої кількості електронних засобів контролю або їх несправність, не підтверджена належним чином, тож не приймається до уваги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176, 181, 183, 193, 194, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, у межах строку досудового розслідування, тобто з 11.09.2024 до 11.11.2024, який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ,

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк з 11.09.2024 до 11.11.2024, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що, відповідно до відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити прокурору, слідчому, підозрюваному та надіслати начальнику відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.

Дата закінчення дії даної ухвали 11.11.2024.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 13:45 годині 13.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1