Провадження №1-кп/127/647/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

дослідивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000113 від 18.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на шістдесят днів, в зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування до обвинувачених запобіжних заходів, оскільки вони обвинувачуються у вчинені, зокрема, особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на дванадцять років з конфіскацією майна, а тому є ризик переховування від суду. Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тому є підстави вважати, що у разі зміни запобіжного заходу він може продовжити свою злочинну діяльність. Що стосується ОСОБА_5 , то у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому він з легкістю може покинути місце свого проживання та переховуватись від суду. Крім того, обвинувачені зможуть впливати на інших обвинувачених у справі, тому існують всі підстави для продовження їм строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на шістдесят днів.

Захисник ОСОБА_7 заперечував з приводу задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , оскільки під час перебування в слідчому ізоляторі він був прооперований, але на даний час подальше його утримання і слідчому ізоляторі не дозволить пройти процес реабілітації та видужання після лікування і не дозволить в майбутньому отримати належну медичну допомогу. Крім того, зазначив, що його підзахисний раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_8 повідомив, що клопотання йому було вручено лише в день засідання та він не встиг підготуватись. Крім того, зазначив, що заявлене прокурором клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки до нього не долучено жодних доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків, а саме на нього покладено обов`язок довести те, що ризики продовжують існувати, або заявити про наявність нових ризиків. Прокурором дані вимоги порушені та лише формально перераховано ризики, тому прошу відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора та захисника, думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, тобто у вчиненні тяжких та особливо тяжких умисних злочинів у сфері незаконного обігу особливо небезпечних засобів та психотропних речовин, вчинених у складі організованої злочинної групи, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч. 3 ст. 311 КК України на строк до восьми років з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Дані обставини свідчать про те, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на відсутність законного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжного заходу, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини, тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час.

З приводу заявленого обвинувачений клопотання щодо визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, тому суд має право не визначати обвинуваченому розмір застави.

Все вищевикладене в сукупності, свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Також, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України, зокрема у вчиненні тяжких та особливо тяжких умисних злочинів у сфері незаконного обігу особливо небезпечних засобів та психотропних речовин, вчинених у складі організованої злочинної групи, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч. 3 ст. 311 КК України на строк до восьми років з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Дані обставини свідчать про те, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на відсутність законного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Все вищевикладене в сукупності, свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, тому клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ОСОБА_5 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196-199, 331, 370, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів, - з 19 липня 2024 року до 15 вересня 2024 року включно.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів, - з 19 липня 2024 року до 15 вересня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1