Справа №153/1850/23
Провадження по справі №1-кп/150/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 (дистанційно),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 (дистанційно),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеокнференцзвязку між Чернівецьким районним судом Вінницької області та Ямпільським судом Вінницької області, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям у кримінальному провадженні, зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000080 від 15.08.2023 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісівка Ямпільського району Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, студента АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження з клопотанням прокурора Ямпільського відділу Могилів Подільської окружної прокуратури Вінницької області про звільнення ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000080 від 15.08.2023.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про повернення клопотання для здійснення кримінального провадження в загальному порядку. Обгрунтовуючи своє клопотання, ОСОБА_7 посилається на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, складають собою реальну сукупність та не вважаються одним продовжуваним кримінальним правопорушенням, а відтак клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям не підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 не заперечує проти повернення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин (крім тих, вичерпний перелік яких зазначено в цій статті), може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Однією з умов звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального правопорушення відповідного ступеня тяжкості. Особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попереднє, у тому числі і необережне кримінальне правопорушення, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України не можна.

Відповідно до положень ст.33 КК України, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями цього Кодексу або різними частинами однієї статті Особливої частини КК кримінальних правопорушень, за жодне з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень, кожне із яких кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Ідеальна сукупність існує там, де особа одним діянням вчиняє одночасно два або більше самостійних одиничних кримінальних правопорушень. Реальною сукупністю є вчинення особою різними та відокремленими одне від одного діяннями двох або більше самостійних одиничних кримінальних правопорушень.

Як вбачається із правового висновку, зробленого Верховним Судом у постанові від 06 грудня 2023 року по справі №715/396/23 (провадження № 51-3975км23) кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, складають собою реальну сукупність та не вважаються одним продовжуваним кримінальним правопорушенням.

Так, в постанові Верховного Суду зазначається, що «Інкриміновані ОСОБА_6 за ч.1 ст.358 КК та ч.4 ст.358 КК кримінальні правопорушення складають собою реальну сукупність. Немає жодних підстав вважати вказані вище діяння одним продовжуваним кримінальним правопорушенням, оскільки діяння, передбачені ч.1 та ч.4 ст.358 КК, не є тотожними за своїми юридичними ознаками. Попри те, що за змістом висунутого обвинувачення вказані вище діяння об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, вони відрізняються між собою за ознаками об`єктивної сторони і, за версією сторони обвинувачення, є поетапним втіленням єдиного протиправного наміру шляхом вчинення різних за змістом суспільно небезпечних діянь, передбачених різними частинами однієї статті Особливої частини КК, які вчинені послідовно, одне за іншим, при тому, що вказані діяння є проступками з формальним складом, отже, кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення кожного окремо. Часом вчинення кримінального правопорушення з формальним складом є проміжок часу від початку до закінчення діяння, передбаченого у відповідній нормі КК. Не виключається повторного вчинення або реальної сукупності вчинених протягом одного календарного дня декількох самостійних одиничних кримінальних правопорушень.».

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 статті 288 КПК України встановлено, що у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.45 КК України, ст., ст. ст.314, ст., ст.369-372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям у кримінальному провадженні, зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000080 від 15.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, - повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_8