463/4413/23
1-кп/465/879/24
У Х В А Л А

судового засідання

15.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 від участі у розгляді справи №463/4413/23, -

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Франківського районного суду м. Львова перебуває справа за клопотанням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000609 від 19.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 подано заяву від 08.07.2024 року про відвід прокурора ОСОБА_3 , яка обґрунтована тим, що прокурор ОСОБА_3 не має повноважень на представництво Львівської обласної прокуратури, а, відтак, на переконання потерпілого, не може брати участі у розгляді справи. Крім цього, у заяві вказується на упередженість прокурора, яка, як стверджує ОСОБА_4 , намагається закрити кримінальне провадження, в якому досудове розслідування по факту не проводилося, та, як вважає потерпілий, шляхом внесення до суду клопотання про закриття кримінального провадження прокурор намагається прикрити свою бездіяльність.

У судовому засіданні потерпілий подану ним заяву про відвід прокурора підтримав, при цьому, зазначив, що Галицька окружна прокуратура м. Львова Львівської області не є юридичною особою, а тому, прокурор ОСОБА_3 не може її представляти, водночас доручення від Львівської обласної прокуратури остання не має. Що стосується кримінального провадження, в якому ОСОБА_4 є потерпілим, то, як стверджує останній, досудове розслідування не проводилося, місцезнаходження викраденого у нього майна не встановлено, відповідно, прокурором не вживалися заходи для належного здійснення досудового розслідування. З наведених підстав ОСОБА_4 на відводі прокурора ОСОБА_3 наполіг.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 заяву про її відвід заперечила, пославшись на наявність в неї, як процесуального керівника у кримінальному провадженні, усіх визначених процесуальним законом повноважень на здійснення у ньому процесуальних дій, в тому числі, щодо звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши доводи заяви потерпілого про відвід прокурора, а також матеріали справи, суд вважає, що підстав для задоволення заяви потерпілого немає.

Так, як вбачається з наявних матеріалів, відділом дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000609 від 19.06.2019 року, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, по факту викрадення 11.04.2019 року невстановленою особою фотокамери потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000609 процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Повноваження вказаних прокурорів також підтверджуються постановою заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 від 04.06.2024 року, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000609 від 19.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено групу прокурорів у складі прокурорів Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . При цьому, старшим групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_3

Останньою подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження №0000609 від 19.06.2019 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Як вставлено судом, для звернення з таким клопотанням та участі у його судовому розгляді прокурор ОСОБА_3 наділена належними повноваженнями, визначеними чинним законодавством.

Так, відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КПК України прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.

За змістом ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно із ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

11) повідомляти особі про підозру;

12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом;

13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання;

14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом;

16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом;

17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні;

18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України;

19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави;

20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом;

21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Положеннями ч.3 ст.36 КПК України передбачено, що участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

За змістом ч.2 ст.37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом визначено, що прокурор, визначений у кримінальному провадженні керівником органу прокуратури, має усю повноту повноважень на вчинення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні до часу завершення такого провадження або ж до заміни даного прокурора на іншого.

При розгляді заяви про відвід прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 судом встановлено, що така визначена як прокурор у кримінальному провадженні №0000609 у порядку, передбаченому ст.37 КПК України, відповідно до постанови заступника керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області від 04.06.2024 року, а тому, відповідно, володіє в межах кримінального провадження усією повнотою повноважень, визначених ст.36 КПК України.

Що стосується доводів потерпілого про те, що Галицька окружна прокуратура м. Львова Львівської області не є юридичною особою та для участі в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 повинна мати доручення від Львівської обласної прокуратури, то суд оцінює такі доводи як необґрунтовані і такі, що не заперечують наявності у прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 повноважень на участь у кримінальному провадженні, в тому числі, при розгляді судом поданого нею клопотання про закриття кримінального провадження №0000609.

Так, відповідно до ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України;

3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, згідно вищевказаних законодавчих положень функції прокуратури щодо представництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, є самостійними і різними за способами своєї реалізації.

Так, відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Водночас за змістом ст.25 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" та Кримінальним процесуальним кодексом України.

З наведеного слідує, що при реалізації своїх функцій і повноважень у кримінальному провадженні прокурор діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений процесуальним законом КПК України.

Положеннями чинного КПК України не передбачено отримання прокурором у кримінальному провадженні будь-яких доручень, довіреностей на здійснення своїх повноважень у кримінальному провадженні, в якому він визначений як прокурор.

Рішення про призначення прокурора у кримінальному проваджені, прийняте відповідно до положень ст.37 КПК України, є достатнім підтвердженням наявності в прокурора усієї повноти прав, визначених процесуальним законом, в тому числі й на реалізацію своїх повноважень, визначених у ч.4 ст.284 КПК України, стосовно права на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої ст.284 КПК України.

Таким чином, здійснення прокурором функцій в порядку нагляду у кримінальному провадженні є відмінним від функцій представництва, адже у першому випадку повноваження прокурора підтверджуються у спосіб, визначений ст.37 КПК України, в другому представництво здійснюється, в тому числі, за дорученням, яке може надаватися, зокрема, в порядку, визначеному ЦК, ЦПК України.

З наведеного слідує, що будь-яких додаткових доручень на участь в судовому розгляді справи від прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000609 вимагатися не може.

Більш того, суд звертає увагу потерпілого на те, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять:

1) Офіс Генерального прокурора;

2) обласні прокуратури;

3) окружні прокуратури;

4) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

А отже, окружна прокуратура є органом, який визначений спеціальним законом як самостійний, повноважений орган в єдиній системі прокуратури України.

Відповідно, доводи потерпілого про те, що прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 не може діяти без доручення Львівської обласної прокуратури не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, прокурорам Львівської обласної прокуратури не надавалося повноважень і такі не визначені прокурорами у кримінальному провадженні №0000609, в якому ОСОБА_4 має статус потерпілого. А тому, Львівська обласна прокуратура у даному випадку не є органом прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000609. Водночас прокурор ОСОБА_3 не є представником Львівської обласної прокуратури, а має статус прокурора у кримінальному провадженні №0000609, який надає їй усю повноту прав, визначених положеннями КПК України, на участь у розгляді справи, ініційованої за її ж клопотанням як прокурора у кримінальному провадженні.

Стаття 77 КПК України передбачає право учасників судового процесу заявити відвід прокурору за наявності обставин, передбачених у даній статті.

Згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до частини 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Таким чином, обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Відвід має бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість прокурора або наявність інших підстав, визначених ст.77 КПК України, які виключають його участь у кримінальному провадженні. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

За наведених обставин, беручи до уваги, що повноваження прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 на участь у кримінальному провадженні №0000609 підтверджені належним чином, підстав для її відводу немає.

Як вбачається з поданої потерпілим ОСОБА_4 заяви про відвід, останній фактично не погоджується із станом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000609. Проте, доводи щодо неповноти та необ`єктивності досудового розслідування можуть бути предметом перевірки при розгляді по суті клопотання прокурора про закриття кримінального провадження і не вирішуються в межах розгляду заяви потерпілого про відвід прокурора.

Будь-яких обставин, які б свідчили про заінтересованість прокурора ОСОБА_3 в результатах кримінального провадження №0000609 або ж про її неупередженість в судовому засіданні не встановлено. Доказів наявності таких обставин потерпілим, попри його звинувачення прокурора у причетності до скоєння злочину, не надано. У зв`язку з цим заявлений ОСОБА_4 відвід не можна вважати обґрунтованим і належним чином мотивованим, тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 80, 81, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 від участі у розгляді справи №463/4413/23 відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1