Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4474/24
Провадження № 1-о/490/2/2024
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року суддя Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року, яким його визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених статтею 15 пунктами 6, 12, 13, частини 2 статті 115, пунктами 6, 12, 13 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, статтею 257, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України остаточно до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що належить йому особисто, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою.

У травні 2024 року засуджений ОСОБА_3 надіслав заяву, у якій просив переглянути вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. В обґрунтування заяви послався про те, що вказаним вироком був засуджений, зокрема, за вбивство ОСОБА_4 .

Проте, як далі зазначив обвинувачений, під час ухвалення цього вироку судом не було враховано ту обставину, що внаслідок отриманої у січні 2002 року травми 16 вересня 2002 року він не міг швидко пересуватися, що наразі підтверджується висновком експерта № 11-к від 20 лютого 2018 року, про наявність якого суду відомо не було.

Спираючись про таке, просив переглянути вказаний вирок за нововиявленими обставинами.

2. 12 грудня 2017 року була розглянута заява ОСОБА_3 про перегляд цього ж вироку за нововиявленими обставинами; такими обставинами заявник вказував те, що під час його / ОСОБА_3 / засудження за вбивство ОСОБА_4 суд не врахував, що внаслідок отриманої у січні 2002 року травми 16 вересня 2002 року він не міг швидко пересуватися, що наразі підтверджується висновком експерта № 11-к від 20 лютого 2018 року, про наявність якого суду відомо не було.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2017 року у задоволенні цієї заяви було відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 липня 2018 року апеляційна скарга засудженого на вказану ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва залишена без задоволення, а сама ухвала Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2017 року без змін.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 2 статті 464 Кримінального Процесуального Кодексу України

суддя ... вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими ... обставинами.

2. Відповідно до частини 6 статті 13 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

2.1. Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у Постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 442/2307/14 виснував, що:

вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. І таким чином, Суд робить висновок, що таке формулювання дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.

/пункт 21/

2.2. У цій же Постанові Верховний Суд зазначив таке

для вирішення питання, які судові рішення можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами Суд звертається до загальних принципів, щовизначають кримінальний процес.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Стаття 8 КПК встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява №52854/99, 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема:

«Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка… декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів.

Правова визначеність передбачає повагу до принципу resjudicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти 51-52).

Системне тлумачення глави 34 КПК у сукупності з наведеними вище положеннями призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Правило про можливість перегляду за нововиявленими обставинами лише рішень, якими завершено розгляд справи по суті, закріплений також в процесуальному законодавстві, що стосується інших юрисдикцій.

Стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що принцип res judicata однаковою мірою стосується судових рішень будь-якої юрисдикції, Суд не бачить підстав вважати, що він незастосовується у кримінальному процесі.

/пункти 5 - 11/

3. Відповідно до частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

3.1. Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 7, частини 2 статті 21 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципу обов`язковості судових рішень, який, окрім іншого, означає, що

Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

3.2. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 186 Цивільного Процесуального Кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу України про адміністративне судочинство, пункту 2 частини 1 статті 185 Господарського Процесуального Кодексу України суд відмовляє у відкритті провадження у випадку, коли по спору з того ж предмету між тими ж сторонами є таке, що набрало законної сили, судове рішення.

3.3. Зрештою, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 284 Кримінального Процесуального Кодексу України провадження у справі підлягає закриттю у разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Наведені приписи діючого законодавства, прямі настанови судової практики та дороговкази, що містяться у цих настановах, дозволяють вирішити питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами в цьому випадку таким чином.

І......Відповідно до прямих вказівок, що містяться у згадані вище Постанові Верховного Суду, суддя має поноваження як відкрити провадження за нововиявленими обставинами, так й відмовити у відкритті такого провадження.

ІІ......Далі, суд відзначає, що підстави для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами Кримінальним Процесуальним законодавством не передбачені.

1. Відповідно до приписів частини 6 статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого при вирішенні питання про наявність/відсутність таких підстав суд має, враховуючи загальні засади кримінального провадження, виходити з аналогії права.

2. Вирішуючи питання про те, які з норм права мають застосовуватись в цьому випадку для вирішення питання про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, суд враховує таке.

2.1. Принцип res judicata (остаточне рішення повноважного суду, що набуло чинності, є обов`язковим для сторін у справі та не може бути переглянутим) знаходить своє втілення не тільки у обмеженнях щодо перегляду рішень за нововиявленими обставинами, але у тому, що спір, який був вирішений, не може бути повторно розглянутим тим самим судом.

2.2. Цей принцип у такому розумінні знайшов своє втілення у процитованих вище приписах процесуального законодавства, що стосується інших юрисдикцій.

2.3. При цьому, як зазначено у згадані вище Постанові Верховного Суду, принцип res judicata однаковою мірою стосується судових рішень будь-якої юрисдикції, в зв`язку із чим має застосовуватись й у кримінальному процесі.

За такого суд не бачить підстав вважати, що вимога про відмову у відкритті провадження у разі, якщо питання, що має бути розглянутим в межах цього провадження, судом вже вирішене.

2.4. Зрештою, суд звертає увагу на ту обставину, що таке правило знайшло своє відображення у процитованій вище нормі пункту 6 частини 1 статті 284 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Наведене доводить, що суддя має відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами зокрема у разі, якщо питання про наявність/відсутність таких обставин на підставі до заяви тієї ж особи вже вирішене судом у встановленому законом порядку.

3. З огляду на таке суд відзначає, що за заявою засудженого питання про наявність підстав для перегляду вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року за нововиявленими обставинами у зв`язку із тим, що

суд не врахував, що внаслідок отриманої у січні 2002 року травми 16 вересня 2002 року він не міг швидко пересуватися, що наразі підтверджується висновком експерта № 11-к від 20 лютого 2018 року

вже було вирішене ухвалою суду від 12 грудня 2017 року, яка набула чинності.

За такого у відкритті провадження за нововиявленими обставинами на підставі повторної заяви про таке з підстав того, що

суд не врахував, що внаслідок отриманої у січні 2002 року травми 16 вересня 2002 року він не міг швидко пересуватися, що наразі підтверджується висновком експерта № 11-к від 20 лютого 2018 року

слід відмовити.

Керуючись статтями 369-372; 376; 464 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою

ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2004 року, яким його визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених статтею 15 пунктами 6, 12, 13, частини 2 статті 115, пунктами 6, 12, 13 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, статтею 257, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України

відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 07 днів, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий суддя = ОСОБА_5 =