Справа № 489/5341/24
Провадження № 1-кс/489/813/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

25 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000992 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,

встановив:

СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення ОСОБА_4 23.07.2024 в м. Миколаєві на перехресті вулиць Погранична та ОСОБА_5 , шляхом ривку, ланцюга жовтого кольору, вартістю 500 грн, який знаходився на шиї потерпілої ОСОБА_6 .

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт вилученої 23.07.2024 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 футболки бірюзового кольору, в якій підозрюваний перебував під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, з метою забезпечення її збереження як речового доказу.

Прокурор до суду не з`явився, надіславши заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Підозрюваний та його захисник до суду не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися вчасно та належним чином. Їхнє неприбуття, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000992 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України, та що до його вчинення може бути причетний ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування 23.07.2024 під час затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення був проведений його особистий обшук, в ході якого вилучена футболка бірюзового кольору, в якій останній перебував під час вчинення кримінального правопорушення, яка дійсно має значення речового доказу по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вилучена в особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні відповідною постановою слідчого від 23.07.2024, тому з метою забезпечення її збереження для розслідування, встановлення обставин кримінального правопорушення та закінчення даного провадження необхідно накласти на неї арешт.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження. Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000992 від 23.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, накласти арешт на вилучену 23.07.2024 в ході особистого обшуку, проведеного під час затримання ОСОБА_4 , футболку бірюзового кольору, яку поміщено до сейф-пакету №PSP3308040,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування нею, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1