КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7128/24
Провадження № 1-кс/552/2371/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 15.10.2024 звернувся старший слідчий СВ відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000973 від 10.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт із забороною відчуження, до завершення цього кримінального провадження на вилучені 14.10.2024 під час огляду місця події предмети, а саме мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору, після проведення судово-товарознавчої експертизи просить повернути майно потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000973 від 10.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що невідома особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , таємно в період воєнного стану, з метою особистого збагачення заволоділа мобільним телефоном марки «Redmi A3» (а.с.4).

14.10.2024 в ході допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона являється інвалідом 2-ї групи по зору. Мала у власності мобільний телефон Redmi A3 об`єм пам`яті 64 Gb, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який придбала 02.10.2024 за 3900 грн, мобільний телефон був у чохлі типу книжка синього кольору вартістю 404 грн, на дисплеї було наклеєне захисне скло вартістю 315 грн. 09.10.2024 близько 09 год до неї додому прийшла сусідка ОСОБА_6 з квартири 18, яка зловживає алкоголем, попросила зателефонувати з мого телефону до співмешканця ОСОБА_7 , після чого вона запросила його до неї додому. Близько 15 год прийшов ОСОБА_7 та сиділи в кухонній кімнаті, де вживали алкоголь. Близько 18 год 45 хв зателефонувала подруга ОСОБА_8 та попросилася заночувати, оскільки не може виїхати з міста. В подальшому ОСОБА_6 пішла додому. Близько 19 год 30 хв Марина приїхала, а через хвилин 15 Артур пішов. Після чого виявила крадіжку мобільного телефону (а.с. 9-10).

14.10.2024 в ході огляду місця події за участю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 добровільно видав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору.

14.10.2024 зазначені вище предмети постановою старшого слідчого ОСОБА_3 визнані речовими доказами.

Оскільки вищевказані речі мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, проведення судової експертизи, яка вимагає відповідного доступу до об`єкту дослідження, старший слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Старший слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення клопотання про арешт майна, просить повернути мобільний телефон на відповідальне зберігання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду старшим слідчим ОСОБА_3 . клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000973 від 10.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З витягу ЄРДР від 10.10.2024 (а.с. 4), рапорту (а.с. 5-6), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.10.2024 (а.с. 7-8), протоколу допиту потерпілого від 14.10.2024 (а.с. 9-12), протоколу огляду від 14.10.2024 (а.с. 13-15), постанови про визнання речовими доказами від 14.10.2024 (а.с. 16) вбачається, що невідома особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , таємно в період воєнного стану, з метою особистого збагачення заволоділа мобільним телефоном «Redmi A3». 14.10.2024 в ході огляду місця події за участю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що останній перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 добровільно видав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 14.10.2024 вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000973 (а.с. 16).

Отже, мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідча в своєму клопотанні довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання старшого слідчого, накладення арешту на мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, з необхідністю проведення слідчих дій та ряду судових експертиз.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 14.10.2024 у ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi A3» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі типу книжка синього кольору.

Арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або видозмінення вказаного майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1