УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

Справа № 495/449/24

Номер провадження 1-кп/495/42/2024

24 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження ,яке внесене до ЄРДР за №0000531 від 02 грудня 2023 рокуза обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області,українця,громадянина України, не одруженого,з середньою освітою, раніше судимого :

-05.11.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 187 КК України до 4-х років позбавлення волі,згідно ст. ст. 75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком 2 роки,

-09.02.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 7 років 2-х місяців позбавлення волі,який звільнився 24 квітня 2019 року з Голопристанської виправної колонії №7 Херсонської облассі на підставі ухвали Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.04.209 року за хворобою,який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпіла- ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному правадженні за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 України, внесеного до ЄРДР за №0000531 від 02 грудня 2023 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому,що 06 листопада 2023 року о 10:15 годині обвинувачений ОСОБА_3 ,будучі раніше засудженим Білгород-Дністровським міськрайонний судом Одеської області за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,представившись ремотником холодильників за запрошенням потерпілої ОСОБА_6 прибув в кафе " Дорожное" яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 для ремонту вітринного холодильника,який перебував у вказаному кафе. В подальшому потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 домовилися про ремонт вказаного холодильника,на що обвинувачений ОСОБА_3 повідомив,що його послуги будуть коштувати 1000 гривень,на що потерпіла погодилася. Далі обвинувачений ОСОБА_3 діяючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляху омани,з корисливих мотивів,з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна,усвідомлюючи що його дії носять незаконний та протиправний характер, провів завнішній огляд вітринного холодильнику та без проведення діагностики повідомив потерпілу що проблема з холодильником пов*язна з витіком фреону. При цьому потерпіла особисто передала йому вказані грошові кошти на ремонт холодильника,однак обвинувачений ОСОБА_3 покинув кафе " Дорожное" під приводом необхідності купівлі балончику з фреоном,заволодів грошовими коштами та розпорядився ними на власний розсуд,при цьому жодних дій,спрямованих на виконання домовленостей щодо ремонту холодильника або повернення потерпілій грошових коштів не виконав ,тим самим вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства),спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у сумі 1000 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство) вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23 (провадження №51-7110 км 23) щодо набуття чинності змін до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, впливає на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Крім того, згідно правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21 зробила висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки. Так, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886/ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" у якому внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальними правопорушеннями, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886ІХ, мають зворотню дію в часі. В ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділ 1 розділ ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділ ІV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-ІХ вирішується судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинності закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчинений 06 листопада 2023 та вартість майна на момент вчинення правопорушення становить 1000 грн.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01 січня 2024 року, становить 1342,00 грн. (2684,00 грн. : 50% = 1342 ,00 грн.).

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 190 КК України, становила 1342,00 грн. (1342х 2 = 2680), а вартість таємно викраденого обвинуваченим майна, була меншою за вказаний розмір, а саме:1000 гривень .

Пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов по кримінальному провадженою не заявлений, судові витрати відсутні, речові докази по справі відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000531 від 02 грудня 2023 року за обвинуваченням : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження № 0000531 від 02 грудня 2023 року за обвинуваченням : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 України,надіслати до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення до адміністративній відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1