Справа № 610/1059/23
Провадження № 1-в/610/134/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області подання Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_3 , громадянки України, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Савинці Ізюмського району Харківської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

засудженої 20.11.2023 Балаклійським районним судом Харківської області за частинами 1, 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

початок строку: 20.11.2023, кінець строку: 20.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" (далі - Ізюмський РВ № 1 ФДУ "Центр пробації") про вирішення питання щодо застосування норм Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 стосовно ОСОБА_3 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджена вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20.11.2023 за частинами 1, 2 ст. 190 КК України за кримінальні правопорушення, які вона вчинила 15.11.2022, 16.12.2022, 18.01.2023, 13.03.2023 та 13.04.2023, та якими була заподіяна матеріальна шкода в розмірі: 360 грн, 400 грн, 410 грн, 340 грн, 290 грн відповідно до кожного епізоду, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженою кримінальних правопорушень.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення Ізюмського РВ № 1 ФДУ "Центр пробації" до суду з цим поданням.

Прокурор ОСОБА_4 подала заяву, якою подання підтримала, просила розглядати за її відсутності.

Засуджена ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали особової справи засудженої, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20.11.2023 ОСОБА_3 засуджено за частинами 1, 2 ст. 190 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 1-го року обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2-х років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 2-х років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України засуджену звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки із покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 21.12.2023. Сума матеріальної шкоди за цим вироком становить: 360 грн (епізод від 15.11.2022), 400 грн (епізод від 16.12.2022), 410 грн (епізод від 18.01.2023), 340 грн (епізод від 13.03.2023), 290 грн (епізод від 13.04.2023).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі - Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 20.11.2023 вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені частинами 1, 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 вчинила 15.11.2022, 16.12.2022, 18.01.2023, 13.03.2023 та 13.04.2023. Сума матеріальної шкоди за цим вироком становить 360 грн, 400 грн, 410 грн, 340 грн, 290 грн відповідно до кожного епізоду.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,5 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК України, розмір вартості майна, яким вона заволоділа шляхом зловживання довірою, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2 481 грн (1 240,5?2=2 481).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК України, розмір вартості майна, яким вона заволоділа шляхом зловживання довірою, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2 684 грн (1 342?2=2 684).

Як убачається з подання та доданих до нього матеріалів, зокрема, змісту вироку від 20.11.2023, діями ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 360 грн (епізод від 15.11.2022), 400 грн (епізод від 16.12.2022), 410 грн (епізод від 18.01.2023), 340 грн (епізод від 13.03.2023), 290 грн (епізод від 13.04.2023).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість майна, яким заволоділа ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою, становила 360 грн (епізод від 15.11.2022), 400 грн (епізод від 16.12.2022), 410 грн (епізод від 18.01.2023), 340 грн (епізод від 13.03.2023), 290 грн (епізод від 13.04.2023), тобто сума завданої шкоди за кожним епізодом була меншою за розмір з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: у 2022 році - 2 481 грн, у 2023 році - 2 684 грн, то суд вважає, що вчинені обвинуваченою 15.11.2022, 16.12.2022, 18.01.2023, 13.03.2023, 13.04.2023 діяння не підпадають під кримінально карані, передбачені Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20.11.2023 за частинами 1, 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь.

Ухвала в частині звільнення засудженої ОСОБА_3 від призначеного покарання підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженою - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1