Справа № 452/363/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/843/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

'''''''розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2024 року, у кримінальному провадженні № 30000595, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України, щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю :

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2024, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 27 вересня 2024 року включно.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. З ухвалою не погоджується.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої обвинуваченому, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України. Він неодноразово не прибував у судові засідання без поважних причин.

Судом першої інстанції виносились ухвали про застосування приводу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 10.12.2021 року, 11.02.2022 року, 14.11.2022 року, за наслідками яких обвинуваченого в судові засідання не було доставлено.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2023 року, постановлено оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , зупинити судове провадження щодо нього до його розшуку, виділивши відносно нього кримінальне провадження в окреме провадження. Дано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Ухвалами суду від 17.10.2023 року, 16.04.2024 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено розшук та надавався дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги викладене слід зазначити, що обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання і про причини своєї неявки суд своєчасно не повідомляв; ухвали суду про його привід у судові засідання виконано не було у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем його проживання; відповідно до ухвали суду було оголошено розшук обвинуваченого. У добровільному порядку ОСОБА_5 до суду не прибув.

Отже, обвинувачений під час розгляду справи в суді перебував в розшуку, уникав судового розгляду справи.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого підчас розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Прокурор ОСОБА_6 присутній у Мостиському районному суді Львівської області однак вийте на відеоконференцію з судом апеляційної інстанції немає можливості у зв`язку з відсутністю світла в суді першої інстанції. Прокурор в телефонному режимі просив слухати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою врахував, що на розгляді у Самбірському міськрайонному суді Львівської області перебуває кримінальне провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України.

Вказане провадження відповідно до ухвали суду від 16.04.2024 року було зупинено, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , дано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

30.07.2024 року на адресу суду поступило клопотання від прокурора в наведеному кримінальному провадженні, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі ухвали суду від 30.07.2024 року відновлено судове провадження колегіально судом у складі трьох професійних суддів у зазначеному кримінальному провадженні та продовжено розгляд справи.

Судом першої інстанції в повній мірі враховано покликання прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_5 зловживає своїми правами і менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України. Він неодноразово не прибував у судові засідання без поважних причин.

Судом першої інстанції виносились ухвали про застосування приводу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: 10.12.2021 року, 11.02.2022 року, 14.11.2022 року, за наслідками яких обвинуваченого в судові засідання не було доставлено.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2023 року, постановлено оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , зупинити судове провадження щодо нього до його розшуку, виділивши відносно нього кримінальне провадження в окреме провадження. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Ухвалами суду від 17.10.2023 року, 16.04.2024 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено розшук та надавався дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Беручи до уваги викладене суд першої інстанції зазначив, що обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання і про причини своєї неявки суд своєчасно не повідомляв; ухвали суду про його привід у судові засідання виконано не було у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем його проживання; відповідно до ухвали суду було оголошено розшук обвинуваченого. У добровільному порядку ОСОБА_5 до суду не прибув.

Отже, обвинувачений під час розгляду справи в суді перебував в розшуку, уникав судового розгляду справи.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання колегії суддів, більш м`який запобіжний захід не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого з урахуванням сукупності наведених ризиків, а безпека суспільства вимагає ізоляції особи, яка з достатньою обґрунтованою ймовірністю здатна завдати істотної шкоди правам і свободам інших осіб, в умовах воєнного стану.

Тримання обвинуваченого під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням захворювань (тромбофлебіт та варикоз, що документально не підтверджено) обвинуваченого, якому в СІЗО надається належна медична допомога, не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Апеляційні вимоги обвинуваченого не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доводи обвинуваченого не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2024 року, у кримінальному провадженні № 30000595, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: