Справа№ 953/9253/24
н/п 1-кп/953/1112/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Київського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000534 від 14.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, зі спеціальною технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодружений, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гр., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 на ґрунті особистісних відносин.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень співмешканці ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , яка знаходилася в положенні сидячі за кухонним столом, схопив останню за волосся та потягнув до іншої кімнати. Там, в спальні, коли ОСОБА_4 лежала на підлозі, ОСОБА_3 наніс їй один удар ногою в праву частину стегна та один удар ногою по лівій частині спини. Після чого кулаками обох рук наніс не менше двох ударів, по верхній частині лівої руки.

Внаслідок вищезазначених нанесених ОСОБА_3 ударів, потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-1505/2024 від 16.09.2024 спричинено наступні тілесні ушкодження: синці на тулубі, лівій руці, правій нозі, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-стиснення, та могли бути отримані за 3-5 діб до огляду. Синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2, «Б» 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувальною акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., офіційно не працевлаштований, не інвалід, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 за ч. 1 ст. 125 КК Украни до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., однак ОСОБА_3 , штраф не сплатив, вчинив нове кримінальне правопорушення, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, майновий стан обвинуваченого, який на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений був засуджений 14.06.2024 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу, однак штраф не сплатив.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положеннями ч. 4 ст. 71 КК України встановлено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення у даному провадженні ОСОБА_3 вчинив 12 вересня 2024 року, тобто після набрання вироком Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року законної сили.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гр., який на даний час не сплачений, а отже покарання не відбуто.

Положеннями ч. 3 ст. 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З урахуванням викладеного, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та 200 години громадських робіт, які виконувати самостійно.

Витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та 200 годин громадських робіт.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1