Справа № 367/8551/24
Провадження по справі № 1-кп/367/918/2024
В И Р О К

Іменем України

27 серпня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2024 року за № 0000172 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, установлено, що 01.08.2024 приблизно о 13 год 10 хв (точний час не встановлено), ОСОБА_3 , знаходячись у лісосмузі неподалік вул. Горького в сел. Ворзель Бучанського району Київської області (точне місце не встановлено) на землі, виявив прозорий зіп-пакет із застібкою та вмістом кристалоподібної речовини білого кольору і, впевнившись, що виявлена ним речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, у нього виник умисел на незаконне її придбання та зберігання, для власного вживання, без мети збуту. У подальшому, ОСОБА_3 , знаходячись в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу, підняв особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,326 г для власного вживання, без мети збуту. Таким чином, ОСОБА_3 шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,326 г, для власного вживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у тому ж місці у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу для власного вживання, без мети збуту, поклав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP, масою PVP в речовині 0,326 г., що знаходилась в прозорому зіп-пакеті із застібкою до лівої кишені шортів, в які був одягнений. Таким чином, ОСОБА_3 розпочав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,326 г, для власного вживання, без мети збуту. У подальшому, 01.08.2024 близько 13 год 20 хв (точний час не встановлено) ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі у лівій кишені шортів, в які був одягнений особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,326 г, перебуваючи по АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції у відповідності до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з підозрілою поведінкою та необхідністю перевірки документів. Після чого, 01.08.2024 у період часу з 14 год 13 хв по 14 год 18 хв під час огляду місця події, що проводився по АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,326 г, яка знаходилась у прозорому зіп-пакеті.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Судом встановлено, що до обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, просить суд розглянути дане кримінальне провадження, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працюючий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до заяви про визнання винуватості від 22 серпня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 просив призначити штраф.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу відповідно до нижньої межі санкції ч.1 ст.309 КК України.

Призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі: кристалоподібну речовину білого кольору в якій міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0, 326г знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1