Провадження №1-кп/127/459/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000345 від 04.03.2023

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 відповідності до вимог ст.ст. 468,469, 472 КПК України. За даною угодою про визнання винуватості сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, беззастережне визнання вини, щире каяття, на підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості та погодився на виконання умов зазначених у ній. З приводу обставин вчинення кримінального правопорушення зазначив, що забрав посилку, в якій знаходились заборонені речовини для свого знайомого та мав передати йому. Також, повідомив, що сам не вживає психотропні речовини.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, обвинувачений зобов`язується виконувати умови зазначені в угоді, тому просила суд задовольнити угоду та призначене погоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку всіх учасників процесу щодо затвердження вказаної угоди, дослідивши зміст укладеної сторонами угоди, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди та продовжити розгляд даного кримінального провадження в загальному порядку, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Частина 7 статті 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Як вбачається з укладеної угоди про визнання винуватості, прокурором вказано, що обвинувачений беззастережно визнав вину в обсязі обвинувачення, сприяв швидкому розгляду кримінального провадження шляхом надання показань про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, шкоду кримінальним правопорушенням не завдано. Також, враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Однак, під час розгляду угоди обставини викладені у ній не були підтвердженні в судовому засіданні.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 надаючи показання повідомив, що не вживає психотропних речовин та забрав посилку з пошти, щоб передати своєму знайомому.

Крім того, згідно зміненого обвинувального акту, який був затверджений 30.09.2024 не вказано, жодної обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, тому твердження в угоді про визнання винуватості, укладеної 17.10.2024, про їх наявність не відповідає дійсності, як і те, що ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та щиро розкаявся, зважаючи на його показання в судовому засіданні.

Також, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02 №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до якої поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з наркотичним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, важливе значення має правильне застосування кримінально правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів.

Судом встановлено, що в угоді не обґрунтовано, підстави звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та, що саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також цілям виправлення ОСОБА_4 й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права,свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

У зв`язку із вищевикладеним, а також з огляду на невідповідність умов угоди інтересам суспільства, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000345 від 04.03.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 470, 472, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 17 жовтня 2024 року укладеної прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000345 від 04.03.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1