Провадження № 1-кп/127/1133/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про передачу майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 23.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_7 ,

потерпілого: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

заявника: ОСОБА_13 ,

представника заявника: захисника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про передачу автомобіля марки «INFINITI», модель «G25», 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова « НОМЕР_1 », свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 , ключа від автомобіля марки «INFINITI» на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Вказану заяву захисник мотивував тим, що зазначений автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, усі необхідні слідчі дії щодо автомобіля уже проведені, перебування автомобіля на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів під відкритим небом призводить до його псування та створює значні незручності для його власника, оскільки останній будучи ветераном війни особою з інвалідністю, придбав та використовував автомобіль для полегшення перенесення шкоди здоров`ю від отриманих поранень внаслідок війни.

У ході судового провадження захисник ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 підтримали заяву та просили суд її задовольнити з мотивів, викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечував щодо задоволення заяви, зазначив, що зазначений автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не визнані речовими докази у даному кримінальному провадженні.

Учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення заяви.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі вчинення; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Судом встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження на підставі Акту тимчасового затримання (доставляння) транспортного засобу для зберігання на спеціальному майданчику від 02.11.2023, автомобіль марки «INFINITI», модель «G25», 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова « НОМЕР_1 », свідоцтво про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 , ключі від автомобіля марки «INFINITI» було вилучено у власника та поміщено для зберігання на спеціальний майданчик Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Власником зазначеного транспортного засобу являється ОСОБА_4 , що вбачається з договору купівлі-продажу транспортного засобу від 02.11.2023.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної власності, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Таким чином, враховуючи, що станом на сьогоднішній день підстав задля обмеження ОСОБА_4 у користуванні його майном, а саме автомобілем, не має, суд вважає за доцільне заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про передачу майна на відповідальне зберігання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 167, 169, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про передачу автомобіля марки «INFINITI», модель «G25», 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова « НОМЕР_1 », свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_2 , ключа від автомобіля марки «INFINITI» на відповідальне зберігання ОСОБА_4 задовольнити.

Автомобіль марки «INFINITI», модель «G25», 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова « НОМЕР_1 », який поміщено на арешт майданчик Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , яке поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1502572, ключі від автомобіля, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1502573 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з правом користування автомобілем, однак без права його відчуження.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: