Справа №: 671/2032/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , представника ювенальної превенції ОСОБА_7 , представника служби в справах дітей ОСОБА_8 , представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000374 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Маначин Волочиського району Хмельницької області, громадянки України, непрацюючої, працездатної, із неповною середньою освітою, неодруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 в період дії на території України воєнного стану вирішила здійснити таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчиненого за наступних обставин.

З 21 червня 2024 року неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу (розпорядження) № 547-к від 20.06.2024 призначена на посаду продавця непродовольчих товарів в магазині ТОВ «МОБІЖУК».

08 серпня 2024 року, більш точний час слідством не встановлено, у продавця непродовольчих товарів магазину ТОВ «МОБІЖУК» ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, отриманих від реалізації товарів, які належали ТОВ «МОБІЖУК», з метою безпосереднього покращення свого матеріального становища за рахунок їх використання у власних цілях.

Цього ж дня, близько 18 години, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що на території України 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан, який в подальшому відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 був продовжений до 12.08.2024 року, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні магазину ТОВ «МОБІЖУК», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій попередній злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, отриманих від реалізації товарів, діючи умисно, шляхом вільного доступу, не проводячи реалізовані покупцям товари через касовий апарат, із шухляди робочого столу та сейфу до якого мала доступ таємно викрала грошові кошти в сумі 6 493 гривні, які належать ТОВ «МОБІЖУК».

В подальшому, ОСОБА_4 разом із викраденими нею грошовими коштами покинула місце вчинення злочину, тим самим розпорядившись ними на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинила ТОВ «МОБІЖУК» майнову шкоду на суму 6493 гривні.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

24 жовтня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі її законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, згідно якої істотними умовами для даного кримінального провадження визнано те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, погоджується з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, а представник потерпілого надає письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Обставинами, які помякшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Сторони погодили міру покарання, яку має понести ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та з покладенням передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України обов`язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до вимог ст. 12 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, що визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченої просять затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого у письмовій заяві підтримав надану письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор вважає угоду про визнання винуватості правомірною та просить затвердити укладену угоду.

Представники ювенальної превенції, служби в справах дітей та органу пробації проти затвердження укладеної угоди не заперечили.

Суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, враховано відсутність обтяжуючих обставин та те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, будучи неповнолітньою, вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла у розкритті кримінального правопорушення, повністю відшкодувала заподіяну шкоду, що пом`якшує їй покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості необхідно затвердити та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та з покладенням передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000374 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, укладену 24 жовтня 2024 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника захисника ОСОБА_6 та законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: