Справа № 191/4230/24
Провадження № 1-кс/191/731/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно із клопотанням старший слідчий СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 за погодженням прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , просила обрати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян до підозрюваного ОСОБА_4 та одночасно покласти на нього обов`язки: прибувати до групи слідчих СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Свої вимоги старший слідчий мотивувала тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що не пізніше серпня 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, та організацію і функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та з метою отримання незаконних прибутків від проведення азартних ігор, розуміючи, що здійснення вказаної діяльності є порушенням вимог законодавства України, а саме: п. 2, 4, 5, ч. 6 ст. 2 Закону № 768-IX, якими заборонено організовувати та проводити азартні ігри особам, які не отримали в установленому законом порядку ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, заборонено проводити азартні ігри без використання онлайн-системи організатора азартних ігор, що пов`язана каналами зв`язку із Державною системою онлайн-моніторингу, у випадках, коли використання такої системи є обов`язковим для організатора азартних ігор відповідно до цього Закону, а також використовувати несертифіковане гральне обладнання для проведення азартних ігор, у випадках, коли Уповноваженим органом встановлена вимога щодо сертифікації такого обладнання.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаними з правилами азартних ігор на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, зміст яких полягав у передачі учасником (гравцем) для адміністратора (касира) грального закладу довільної суми грошей, які зараховуються останнім на рахунок, з використанням персонального комп`ютера адміністратора, що містить код доступу до азартної гри, з використанням якого учасник (гравець) здійснює ставки для участі в азартних іграх на комп`ютерних симуляторах гральних автоматів, виграш у яких залежить від випадкового збігу ряду аналогічних символів, що давало можливість учаснику (гравцю) як отримати виграш, так і не отримати його в залежності від випадковості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних корисливих дій, котрі полягали у посяганні на конституційні принципи пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров`я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян, а також держави внаслідок несплати податків та інших платежів за отримувані неконтрольовані доходи, і свідомо бажаючи їх настання, обрав джерелом свого постійного прибутку вказану протиправну діяльність організацію і функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

Зокрема, не пізніше серпня 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , у нежитловому приміщенні на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , організував та забезпечив функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет.

З метою безперебійного функціонування вказаного закладу ОСОБА_4 забезпечив його меблями та комп`ютерною технікою з відповідним програмним забезпеченням для отримання доступу до віддалених серверів, а саме симуляторами гральних автоматів, за допомогою яких надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет, з внесенням гравцем ставки, що дає можливість програти або отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості, завдяки чому отримувався прибуток у вигляді різниці між програними та виграшними ставками гравців.

Розуміючи, що скоєння злочину, пов`язаного із проведенням азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, функціонуванням закладу з метою надання доступу до азартних ігор,які проводяться в мережі Інтернет та уникнення викриття своєї злочинної діяльності можливе лише у співучасті з іншими суб`єктами злочину, ОСОБА_4 почав підшукувати інших співучасників.

З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час (але не пізніше серпня 2024 року), ОСОБА_4 , вирішив залучити до своєї злочинної діяльності ОСОБА_7 та невстановлену особу, і запропонував їм позмінну роботу адміністратора (касира), за грошову винагороду в організованому ігровому закладі в нежитловому приміщенні на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , в якому надавався доступ до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет. На вказану пропозицію ОСОБА_8 та невстановлена, керуючись корисливим мотивом, надали добровільну згоду на роботу адміністратором (касиром) у зазначеному ігровому закладі.

Надалі, ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_8 та невстановленій особі, умови праці, зокрема - розмір і порядок оплати за виконану роботу, їх обов`язки (отримання від гравців та облік готівки отриманої від проведення азартних ігор, видачу виграшу учасникам азартної гри, пропуск таких осіб в приміщення залу, де проводились азартні ігри), а також довів до їх відома порядок роботи грального закладу, а саме те, що гравець, маючи намір на участь в азартній грі, де можливість виграшу повністю залежить від випадковості, перебуваючи у гральному закладі надає грошові кошти адміністратору (касиру) грального закладу, що давало можливість внести грошові кошти (ставку) у касу, для подальшого використання в якості ставок.

Здійснюючи зазначену злочинну діяльність ОСОБА_4 , використовував схеми конспірації грального закладу з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а саме: користувався засобами відеоспостереження для контролю за функціонуванням закладу, наказав адміністраторам (касирам) здійснювати пропуск в приміщення, де знаходиться зал, в якому проводяться азартні ігри, виключно перевірених осіб.

Також з метою проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, організації та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, з метою отримання незаконного прибутку, у нежитловому приміщення на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , на персональних комп`ютерах, встановлено програмне забезпечення для доступу до азартних ігор.

Функціонування персональних комп`ютерів, направлене на проведення азартних ігор в електронному (віртуальному) казино, забезпечувалось шляхом створення адміністратором (касиром) рахунку гравця, введення кількості балів еквівалентних сумі коштів сплачених гравцем, які відображалися на обраному комп`ютері підключеному до мережі Інтернет у вікні комп`ютерних програм. Таким чином, гравцям надавався доступ до азартних ігор шляхом внесення ставок через мережу Інтернет у режимі онлайн за допомогою зазначених комп`ютерних програм, вхід у які здійснювався за допомогою унікального рахунку гравця створеного адміністратором, які контролюються віддаленим сервером та обладнані спеціалізованим набором ігор азартного характеру, які дозволяють проводити гру. За результатами азартної гри, у випадку виграшу грошових коштів, гравець отримував готівкові кошти від адміністратора (касира).

Зокрема, о 16:32 год. 20.08.2024 в приміщенні грального закладу на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратор (касир) - ОСОБА_8 прийняла сплачені ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), який добровільно надав згоду на його залучення для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у якості відвідувача (гравця) закладу, грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн. та поповнила на вказану суму електронний рахунок ігрової програми комп`ютерного симулятора в електронному (віртуальному) казино, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Далі ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), зайнявши вільне ігрове місце, очікував ОСОБА_8 , яка в подальшому за допомогою відповідного ключа увійшла до системи ігрового стимулятора та ввела код доступу, після чого на екрані цього симулятора засвітилися атрибути притаманні інтерактивному казино. Після вибору азартної гри, суть якої полягала у тому, що ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) обрав розмір ставки, натискав за допомогою відповідних кнопок ігрового симулятора відповідні клавіші і відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових символів, від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш гравця. Надалі в процесі гри за допомогою вказаного ігрового стимулятора ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) здійснював керування внесеними коштами, конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам касиром закладу, в розмірі 100 гривень, під час проведення описаної вище азартної гри ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) були програні, а решта у сумі 100 гривень ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) було виграно та отримано в готівковій формі від ОСОБА_8 .

Крім того, о 20:33 год. 22.08.2024 в приміщенні грального закладу на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратор (касир) - ОСОБА_8 прийняла сплачені ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), який добровільно надав згоду на залучення останнього для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у якості відвідувача (гравця) закладу, грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн. та поповнила на вказану суму електронний рахунок ігрової програми комп`ютерного симулятора в електронному (віртуальному) казино, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Далі ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), зайнявши вільне ігрове місце, очікував ОСОБА_8 , яка в подальшому за допомогою відповідного ключа увійшла до системи ігрового стимулятора та ввела код доступу, після чого на екрані цього симулятора засвітилися атрибути притаманні інтерактивному казино. Після вибору азартної гри, суть якої полягала у тому, що ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) обрав розмір ставки, натискав за допомогою відповідних кнопок ігрового симулятора відповідні клавіші і відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових символів, від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш гравця. Надалі в процесі гри за допомогою вказаного ігрового стимулятора ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) здійснював керування внесеними коштами, конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам касиром закладу, в розмірі 200 гривень, під час проведення описаної вище азартної гри ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) були програні.

Крім того, о 20:01 год. 24.08.2024 в приміщенні грального закладу на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратор (касир) - ОСОБА_8 прийняла сплачені ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), який добровільно надав згоду на залучення останнього для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у якості відвідувача (гравця) закладу, грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн. та поповнила на вказану суму електронний рахунок ігрової програми комп`ютерного симулятора в електронному (віртуальному) казино, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Далі ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), зайнявши вільне ігрове місце, очікував ОСОБА_8 , яка в подальшому за допомогою відповідного ключа увійшла до системи ігрового стимулятора та ввела код доступу, після чого на екрані цього симулятора засвітилися атрибути притаманні інтерактивному казино. Після вибору азартної гри, суть якої полягала у тому, що ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) обрав розмір ставки, натискав за допомогою відповідних кнопок ігрового симулятора відповідні клавіші і відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових символів, від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш гравця. Надалі в процесі гри за допомогою вказаного ігрового стимулятора ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) здійснював керування внесеними коштами, конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам касиром закладу, в розмірі 200 гривень, під час проведення описаної вище азартної гри ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) були програні.

Крім того, о 20:01 год. 24.08.2024 в приміщенні грального закладу на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратор (касир) - ОСОБА_8 прийняла сплачені ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), який добровільно надав згоду на залучення останнього для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у якості відвідувача (гравця) закладу, грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн. та поповнила на вказану суму електронний рахунок ігрової програми комп`ютерного симулятора в електронному (віртуальному) казино, чим надала останньому можливість доступу до здійснення азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, із внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш у вигляді грошових коштів, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Далі ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), зайнявши вільне ігрове місце, очікував ОСОБА_8 , яка в подальшому за допомогою відповідного ключа увійшла до системи ігрового стимулятора та ввела код доступу, після чого на екрані цього симулятора засвітилися атрибути притаманні інтерактивному казино. Після вибору азартної гри, суть якої полягала у тому, що ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) обрав розмір ставки, натискав за допомогою відповідних кнопок ігрового симулятора відповідні клавіші і відбувався розіграш ставки шляхом складання випадкових символів, від часткової або повністю випадкової комбінації яких залежав виграш або програш гравця. Надалі в процесі гри за допомогою вказаного ігрового стимулятора ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) здійснював керування внесеними коштами, конвертованими в електронний вигляд, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним. Конвертовані електронні кредити, що відповідали отриманим грошовим коштам касиром закладу, в розмірі 200 гривень, під час проведення описаної вище азартної гри ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) були програні.

Таким чином, на думку старшого слідчого ОСОБА_4 забезпечувалась організація проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет за адресою: АДРЕСА_1 з метою отримання незаконних прибутків від вказаної злочинної діяльності.

12.09.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України: організація азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України, за який законом про кримінальну відповідальність, передбачено покарання у вигляді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки. Враховуючи, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, аніж застава, не виключена можливість переховування від правоохоронних органів та впливу останньою на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Також у клопотанні зазначено, що на думку сторони обвинувачення, підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.2 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе вчинити наступні дії:

п.1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваний може залишити межі України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 вказав на те, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування його від суду.

п.2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що на даній стадії досудового розслідування збирання доказів триває, а ОСОБА_4 може бути відомо про місця перебування необхідних для досудового розслідування речей та документів, то останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності та/або сприянню у протиправній діяльності іншим фігурантам кримінального правопорушення, може знищити/ сховати/ спотворити документи або речі, які мають значення для досудового розслідування.

п.3) незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, на свідків та/або інших фігурантів вказаного кримінального провадження, з метою узгодження з ними завідомо неправдивих показань з метою введення в оману сторону обвинувачення та суд щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний заперечив проти клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра необґрунтована, ризики, передбачені статтею 177 КПК, не підтверджені жодними доказами, а розмір застави непомірний для внесення підозрюваним, так як він являється особою пенсійного віку, але пенсію не отримує.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання дійшла таких висновків.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

За частинами 4, 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно із ч.6 ст182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Слідчим суддею установлено, що 16.02.2024 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.203-2 КК України, за № 0000018.

12.09.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Іванівка Нововоронцівського району Херсонської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203-2 КК України: організація азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких зокрема обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені частиною 2 статті 203-2 КК України, за класифікацією статті 12 КК належать до особливо тяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачає можливість покарання у виді штрафом від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд вважає, що наведені у клопотанні обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обгрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, прокуратури та суду ОСОБА_4 . Але суд також зазначає, що старший слідчий та прокурор вважають, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.203-2 КК України, він може залишити межі України. При цьому жодної інформації щодо наявності у ОСОБА_4 паспорта громадянина України для виїзду закордон не надають і не просять його вилучити (у разі наявності), щоб запобігти втечі за межі України.

У той же час у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Докази відносно наявності інших ризиків у клопотанні не зазначені та до нього не долучені.

Крім того, щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, взагалі не зазначено, яким чином запобіжний захід у вигляді застави може запобігти цьому.

Щодо незаконного впливу на свідків та/або інших фігурантів, враховуючи, що як повідомлення про підозру, так і саме клопотання старшого слідчого, ґрунтується на залучені для проведення негласних слідчих (розшукових) дій одного свідка ОСОБА_9 , анкетні дані якого змінені, і невідомі підозрюваному. Також у клопотанні відсутнє прохання про покладення обов`язку на підозрюваного не спілкуватися з свідками та/або іншими фігурантами.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення взагалі відсутнє обґрунтування.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Розмір застави повинен бути визначений із врахуванням особи обвинуваченого, його активів, тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою досудовому розслідуванню та подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Суд бере до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши докази, враховуючи положення ст.178 КПК України, зокрема, те, що підозрюваний ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання та постійно проживає за місцем реєстрації, являється особою похилого віку, слідчий суддя дійшов висновку, що максимальний розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 грн. є завідомо непомірним для підозрюваного, тому клопотання підлягає частковому задоволенню у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 242240 грн. з покладанням на підозрюваного певних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 178, 179 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Покласти на ОСОБА_4 на строк два місяці, тобто до 19.11.2024 включно, наступні обов`язки:

- прибувати до групи слідчих СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 23.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1