Справа № 545/4886/24
Провадження № 1-в/545/772/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від відбування покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України на засуджену ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)», в якому прохають привести вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року щодо засудженої ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

На адресу суду від засудженої та представника колонії надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 1) вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

2) Вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року, ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2020 покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців обмеження волі.На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, де передбачено, що одному дню арешту відповідає два дні обмеження волі, до покарання, обраного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2019 та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

3) Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 призначено покарання за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

4) Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.08.2021 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

5) Вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначено їй покарання:

-за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців обмеження волі;

-за ч. 2 ст.190КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначивши до відбування два роки шість місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком та покарання призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2021 року, визначивши до відбування два роки сім місяць обмеження волі.

6) Вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2022 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2021 більш суворим, призначеним цим вироком, визначивши до відбування три роки позбавлення волі.

7) Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2022 та остаточно визначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

8) Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років 2 (місяців) позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за цим вироком суду більш суворим покаранням, яке призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

9) Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним їй вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для засудженого.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 01 січня 2019 року складав 960,50 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 гривня, на 01 січня 2020 року складав 1051 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2102 гривні, на 01 січня 2021 року складав 1135 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2270 гривен.

Згідно із вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 02.09.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 240 гривень, що станом на день скоєння замаху на крадіжку складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 19.12.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 1672 гривні, що станом на день скоєння замаху на крадіжку складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 22.10.2020 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 747,60 гривень, що станом на день скоєння замаху на крадіжку складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що 21.05.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 638,51 гривень, 15.07.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 847,68 гривень, 18.08.2019 року викрала майно на суму 1581,73 гривень,05.11.2019 року викрала майно на суму 214,90 гривень, 06.11.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 337,33 гривень, 10.01.2020 року викрала майно на суму 193,33 гривень, що станом на день скоєння крадіжок складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185КК України у зв`язку з тим, що 25.09.2019 року могла спричинити потерпілому матеріального збитку на суму 857,37 гривень, що станом на день скоєння крадіжок складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що 11.08.2021 року викрала майно на суму 1200 гривень, 19.08.2021 року викрала майно на суму 1231 гривень і 5 доларів США (які за курсом НБУ на момент вчинення злочину становили 134,35 гривень), 10.09.2021 року викрала майно на суму 1000 гривень, що станом на день скоєння крадіжок складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що 17.12.2020 року викрала майно на суму 842,88 гривень, що станом на день скоєння крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

З вищевикладеного необхідно дійти до висновку, що діяння за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 21.05.2019 року, за епізодом від 15.07.2019 року, за епізодом від 18.08.2019 року, за епізодом від 05.11.2019 року, за епізодом від 06.11.2019 року, за епізодом від 10.01.2020 року, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 11.08.2021 року, за епізодом від 19.08.2021 року, за епізодом від 10.09.2021 року, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на даний час не можуть вважатись кримінальними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 21.05.2019 року, за епізодом від 15.07.2019 року, за епізодом від 18.08.2019 року, за епізодом від 05.11.2019 року, за епізодом від 06.11.2019 року, за епізодом від 10.01.2020 року, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 11.08.2021 року, за епізодом від 19.08.2021 року, за епізодом від 10.09.2021 року, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, завдала матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинені нею діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного їй покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 21.05.2019 року, за епізодом від 15.07.2019 року, за епізодом від 18.08.2019 року, за епізодом від 05.11.2019 року, за епізодом від 06.11.2019 року, за епізодом від 10.01.2020 року, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 11.08.2021 року, за епізодом від 19.08.2021 року, за епізодом від 10.09.2021 року, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності вчиненого нею діяння.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженою за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 2 (місяців) позбавлення волі та за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне привести вказані вироки у відповідність до вимог закону, та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року більш суворим покаранням, яке призначене вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2022 року, слід остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Таким чином, подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)»є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 74, 82 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від відбування покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України на засуджену ОСОБА_4 - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2019 року, вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2020 року, вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2021 року, вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 21.05.2019 року, за епізодом від 15.07.2019 року, за епізодом від 18.08.2019 року, за епізодом від 05.11.2019 року, за епізодом від 06.11.2019 року, за епізодом від 10.01.2020 року, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.10.2022 року, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодом від 11.08.2021 року, за епізодом від 19.08.2021 року, за епізодом від 10.09.2021 року, вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.11.2023 року у зв`язку з усуненням караності вчиненого нею діяння.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженою за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженою за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років 2 (місяців) позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2023 року більш суворим покаранням, яке призначене вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24.03.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1