Справа № 302/1738/23
У Х В А Л А

про відкладення судового розгляду

17.09.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про приведення вироку у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 Кримінального кодексу України стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.10.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.4 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на п`ять років. На підставі ст.75, ст. 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням якщо він протягом іспитового строку одного року він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

10.09.2024 року провідний інспектор Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 подала до суду подання про приведення вироку у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 КК України, а саме про звільнення ОСОБА_3 від призначеного судом покарання, з огляду на те, що на момент вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна з якого настає кримінальна відповідальність становив 2684 грн відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року. Натомість ОСОБА_3 своїми протиправними діями, заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на суму 770 грн. На думку провідного інспектора відбувалася декриміналізація діянь, які пов`язані із протиправним таємним викраденням чужого майна в розмірі не більшому, ніж 2 НМДГ.

Представник органу пробації, засуджений та прокурор в судове засідання на розгляд подання не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали подання, встановив наступне.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 3 ст.3 КК України передбачено, що кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частинами 1,6 ст.3 КК України передбачено законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 03.08.2023. Загальна вартість викраденого майна складає 770 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Однак колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС дійшла до переконання, що правозастосовна позиція, за якою положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК застосовуються до Закону № 3886-IX, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та суперечить відповідним положенням ст. 58 Конституції України, офіційне і обов`язкове до застосування тлумачення яких здійснив Конституційний Суд України в Рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у випадках, коли змінюються нормативно-правові акти інших галузей права, посилання на які містить бланкетна диспозиція кримінально-правової норми. Сприйняття змін до ст. 51 КУпАП, як змін КК (текст якого не змінювався Законом № 3886-IX) є прямим запереченням правових позицій Конституційного Суду України, за якими подібні зміни не створюють підґрунтя до застосування ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України.

Тому, колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС вважає за необхідне відступити від правозастосовної позиції в подібних правовідносинах, якою керувалася Перша судова палата ККС ВС у постанові від 22 серпня 2024 року (справа № 567/507/23, провадження № 51-7110км23), за якою зміни ст. 51 КУпАП визнані підставою до застосування приписів ст. 5 КК, адже виходить із іншої правової позиції щодо застосування норм права, відмінної від раніше висловленої Верховним Судом.

З огляду на вищенаведене, з метою формування єдиної правозастосовної практики на підставі ч. 2 ст. 434-1 КПК колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС передала кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати ККС ВС (постанова № 278/1566/21 від 29 серпня 2024 року).

Отже враховуючи, що колегія суддів Третьої судової палати ККС ВС дійшла до висновку, що декриміналізація дрібних крадіжок без внесення змін до Кримінального кодексу неможлива, тобто не відбулася, незважаючи на внесення змін у Закон №3886-IX, для правильного вирішення подання з урахуванням єдиної правозастосовної практики, суд вважає необхідним відкласти розгляд подання до розгляду вказаного питання об`єднаною палатою ККС у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Розгляд подання провідного інспектора Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про приведення вироку у відповідність до вимог закону відповідно до частини другої статті 74 Кримінального кодексу України стосовно ОСОБА_3 відкласти на 23 жовтня 2024 о 09.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 20.09.2024.

Суддя:ОСОБА_1