Справа № 214/9428/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,

прокурора- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

01 листопада 2024 року прокурор Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 надав до суду письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив наступне, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, вчинених за наступних обставин.

07.08.2024 року приблизно о 05-54 годин до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби «102» надійшло повідомлення від ШМД-301, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час спільного вживання спиртних напоїв ножем наніс удар в праву половину грудної клітини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого останній помер на місці. Крім того ОСОБА_6 наніс ножове поранення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в область грудної клітини, останнього каретою швидкої медичної допомоги доставлено до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2»КМР».

07.08.2024 року за даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 ККУ, внесені до ЄРДР за №0001736 та розпочато кримінальне провадження.

07.08.2024 року відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 ККУ, внесені до ЄРДР за № 0001739, яке 07.08.2024 об`єднані в одне кримінальне провадження під єдиним № 0001736.

07.08.2024 року у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень викрито та затримано працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.08.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені вказаних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України

09.08.2024 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_11 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 05 жовтня 2024.

26.09.2024 року підозрюваному ОСОБА_6 , слідчим суддею Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу ОСОБА_12 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 год. 00 хв. 04 листопада 2024.

На підставі здобутих в ході досудового розслідування доказів, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 висувається обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України:

В ніч на 07.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 , її сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спільним знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися за місцем свого тимчасового проживання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої в приміщенні кухні даного житла. Під час вживання спиртного, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почали висловлювати ОСОБА_6 своє незадоволення його поведінкою та способом життя останнього, чим викликали у нього особисту неприязнь до себе, внаслідок чого між ними виникла сварка.

За пропозицією ОСОБА_13 , яка намагалася припинити сварку, ОСОБА_6 прослідував відпочивати до гостьової кімнати, а її син ОСОБА_10 - до спальної кімнати даної квартири.

Залишившись на кухні, ОСОБА_9 , звертаючись до з ОСОБА_13 , продовжив гучно, в образливій формі висловлювався на адресу ОСОБА_6 .

Почувши образливі висловлювання на свою адресу, у ОСОБА_6 посилилося почуття гострої особистої неприязні до ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та виник умисел спрямований на заподіяння останнім смерті за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_6 повернувся з гостьової кімнати до кухні квартири за вказаною адресою, де будучи обуреним висловлюваннями ОСОБА_9 зіштовхнув останнього зі стільця на підлогу на якому той сидів, звернутим спиною до виходу з кухні.

Відразу ж після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, схилився над сидячим на підлозі обпершись об кухонну стінку ОСОБА_9 та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , з мотивів гострої особистої неприязні, та бажаючи настання саме таких наслідків, утримуючи в правій руці ніж господарсько-побутового призначення, який він взяв для цієї мети з поверхні кухонної стінки, та приблизно о 04:30 годин 07.08.2024, перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , умисно, завдав потерпілому ОСОБА_9 одного удару клинком даного ножа в область грудної клітини праворуч місця розташування життєво важливих органів людини.

Відразу ж після цього, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, прослідував до приміщення спальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , та утримуючи той же ніж господарсько-побутового призначення в правій руці, приблизно о 04:35 годин 07.08.2024 умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 , який відпочивав, лежачі правою стороною тулубу, на матраці, вкладеному на підлозі даної спальні, одного удару клинком цього ж ножа в ліву передню ділянку грудної клітини місце розташування життєво важливих органів людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на заподіяння смерті двом особам - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з мотивів гострої особистої неприязні до них, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті зазначених осіб, та бажаючи настання саме таких наслідків.

Після цього, ОСОБА_6 вирішивши, що вчинив усі необхідні дії спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_10 , припинив свої злочинні дії та залишився в приміщені вищезазначеної квартири до приїзду співробітників поліції та бригади швидкої медичної допомоги, яких викликали сусіди.

Унаслідок отриманого, несумісного з життям ножового поранення в область грудної клітини праворуч, потерпілий ОСОБА_9 помер на місці злочину.

При цьому ОСОБА_6 , свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 , не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як останнього бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізованого до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2»КМР», де йому було надано належну та своєчасну медичну допомогу, у зв`язку з чим смерть ОСОБА_10 не настала.

Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , вчинених з єдиним умислом спрямованим на заподіяння смерті двом особам, з мотивів гострої особистої неприязні:

потерпілому ОСОБА_9 були спричинені несумісні з життям тілесні ушкодження, у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки, яке переходить в рановий канал, направлений спереду назад, дещо зверху вниз, та справо наліво, яке починається шкірною раною на передній поверхні грудної клітини праворуч, за шляхом ушкоджує шкіру, підшкірну клітковину, жирову клітковину, грудні м`язи, праву легеню у середній долі, серцеву сорочку, та праве передсердя та сліпо закінчується у порожнині передньої стінки правого передсердя, довжиною 14,0 см., які згідно висновків судово-медичних експертиз № 1739 від 30.08.2024 та № 1739/1 від 30.09.2024 за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_9 , яка настала приблизно о 04:50 годин 07.08.2024 в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 в результаті проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітки: ушкодження правої легені середньої долі, передньої стінки правого передсердя та задньої стінки правого передсердя серця та гемотораксу праворуч;

потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням внутрішньої грудної артерії, ускладнене гіповолемічним шоком 3 ступеня, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1775 від 23.09.2024, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Торецька Донецької області, не одружений, утриманців не має, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , (утримується в КУВП АДРЕСА_5 , за адресою: АДРЕСА_6 ), якому 08.07.2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

- ч. 2, ст.15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двох і більше осіб, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.

09.08.2024 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_11 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 05 жовтня 2024.

26.09.2024 року підозрюваному ОСОБА_6 , слідчим суддею Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу ОСОБА_12 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 год. 00 хв. 04 листопада 2024 року.

Враховуючи, що до завершення дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судовий розгляд даного кримінального провадження не можливо завершити, вважаю, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом затримання, показаннями потерпілого та свідків, протоколом огляду речей, предметів, висновками призначених та проведених експертиз, речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження у своєї сукупності.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти здоров`я та життя людини, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 є запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду - даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 після спричинення потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, не намагався надати медичну допомогу та швидку медичну допомогу не викликав, навпаки перешкоджав, щоб останнім викликали допомогу, до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся. Фактичного місця проживання в м. Кривому Розі та в Україні не має, що може свідчати про те, що останній може безперешкодно покинути межі міста Кривого Рогу та області. Також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду, свідчать про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Незаконно впливати на свідків та потерпілого. На теперішній час в ході досудового розслідування не встановлені усі ймовірні свідки злочину та не проведені усі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, є ризик незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_6 , на свідків у даному кримінальному провадженні, які на данник час у судовому провадженні не допитані, так як останній скоїв злочин відносно сина цивільної дружини та спільного знайомого, де й сам мешкає разом з ним, та свідками даного злочину є його цивільна дружина, яка мешкає разом з підозрюваним та потерпілим, що перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, тобто наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи крім того, останній тривалий час офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування. Крім того можна, допустити, що ОСОБА_6 , мешкаючи разом з потерпілим ОСОБА_10 може знову вчити кримінальне правопорушення відносно останнього. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що він може чинити інші кримінальні правопорушення, зокрема насильницькі та корисливі, тобто наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вирішуючи питання про доцільність обрання, та/або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та таким чином обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, яке можливе лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, судом повинно бути враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що в даному випадку є правом потерпілої сторони на особисту недоторканність, яке обвинуваченим було порушено. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Вчиненням злочину, пов`язаного із посяганням на життя та здоров`я людини, обвинувачений порушив публічний порядок в суспільстві, яке піклується про гарантії прав людини і в якому життя та здоров`я людини є найвищою цінністю, що закріплено в ст. 2 Конвенції. Європейським судом визнано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє ув`язнення особи протягом певного часу.

Відповідно до положень ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. За злочин, у скоєнні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 кримінальним законом передбачено покарання від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, або злочину який спричинив загибель людини.

Зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, посилаючись на письмові пояснення.

Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

Колегією суддів встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких умисних та насильницького злочинів проти життя особи, і в разі доведення вини ОСОБА_6 у скоєнні даних кримінальних правопорушень, загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років. ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштований, в шлюбі не перебуває, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу та території Україна.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких умисних та насильницького злочинів проти життя особи та з метою уникнення відповідальності останній, перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків події у цьому кримінальному провадженні, зокрема на сусідів та знайомих, які ще не допитані в суді.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи крім того, останній тривалий час офіційно ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування. Крім того, колегія суддів допускає, що ОСОБА_6 , мешкаючи разом з потерпілим ОСОБА_10 може знову вчити кримінальне правопорушення відносно останнього. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що він може чинити інші кримінальні правопорушення, зокрема насильницькі та корисливі.

Вказані вище обставини, на думку колегії суддів, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків та продовжувати вчиняти інші злочини, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 315, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 02 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 16 годині 30 хвилин 04 листопада 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3