ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0004781 апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому в АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , несудимому,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Харкова, громадянину України, із вищою освітою, маючому на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому,

обвинуваченому за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 190 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці до 28 жовтня 2024 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачуються за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, а саме: за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 02.09.2019, приблизно о 13 год, за адресою: кв. АДРЕСА_5 здійснили напад на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном у великих розмірах, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому на суму 437045 грн. 25 коп.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 4 ст. 190 КК України, а ОСОБА_8 за ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд зазначив про те, що на розгляді суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подав апеляційні скарги, у яких просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до обвинувачених цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу контролю, або застосувати до них альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що жодні, наведені у клопотанні прокурора ризики не доведені, оскільки усі потерпілі допитані, від потерпілого ОСОБА_11 надійшла заява про відсутність будь-яких претензій до обвинувачених, встановити місця знаходження потерпілого ОСОБА_12 не вдалося та прокурор відмовився від допиту 5-ти свідків, тому ризики впливу на потерпілих і свідків немає. Вказує, що судове слідство закінчено, що взагалі унеможливлює наявності ризиків.

Крім цього зазначає про систематичне порушення прав обвинувачених, яким судом постійно продовжується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, тому розгляд апеляційних скарг на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0004781 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 263, ч.4 ст. 187 КК України. В судовому засіданні 30 серпня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2024 року включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційних скаргах не оспорюється, так як апелянт просить обрати обвинуваченим більш м`який запобіжний захід або призначити альтернативний запобіжний захід.

Слідчий суддя, всупереч доводам апелянтів, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинено групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), даних про особу обвинувачених, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Також, суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні у співучасті з іншою особою особливо тяжкого злочину у спосіб, який свідчить про високу ступінь суспільної небезпеки, звернув увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, а тому належним чином обґрунтував відсутність підстав для визначення обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Також колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, зокрема і у зв`язку з виконанням судового рішення.

Будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинувачених під вартою, судом не встановлено та учасниками провадження таких доказів не надано.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд правильно, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, не визначав обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не наводить апелянт і переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4