Справа № 461/8098/24
Провадження № 1-кс/461/6135/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, у якому просить скасувати арешт - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A24» IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , код доступу до якого графічний у вигляді «Г», який поміщено у спец. Пакет ДБР S2017663; грошові кошти, які перебували у гаманці ОСОБА_3 , а саме : 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро, які поміщено у сейф-пакет ДБР S2017659, який належним чином заклеєно та підписано понятими і учасниками слідчих дій; прозорий файл, у якому знаходились: копії документів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 7 арк.; два фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США; прозорий файл в якому знаходились: копії документів ОСОБА_7 ; фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США.

Клопотання мотивує тим, що слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 28 травня 2024 року у справі №463/4504/24 наклав арешт на вказані речі, документи та грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України. Вважає, що арешт на перелічені вище речі підлягає скасуванню, оскільки грошові кошти, які перебували у гаманці в квартирі, а саме: 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро є коштами, які відкладала дружина підзахисного ОСОБА_8 із заробітної плати, коштів, що надсилали їй батьки із закордону та кошти отримані після продажу земельної ділянки, що перебувала у спільній сумісній власності. Як докази походження коштів долучаються довідки про заробітну плату ОСОБА_8 , платіжні інструкції на видачу готівки переказу з-за кордону та квитанція про оплату за земельну ділянку ОСОБА_3 . Кошти, які знаходилися у прозорих файлах по 1500 доларів із документами та фотозображеннями є грошами, які підзахисний отримав від боржників, яким позичав кошти. Важливим є те, що у матеріалах досудового розслідування йдеться про неправомірну вигоду отриману у національній валюті, а не в іноземних валютах. Отже, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що вищезазначені кошти отримані ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього чи є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, відповідно арешт вказаного майна є необґрунтованим та позбавляє можливості володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном не лише ОСОБА_3 , а й його дружини ОСОБА_8 . Щодо мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A24» IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 зазначає, що цей мобільний телефон вилучено ще у травні місяці, з моменту вилучення пройшло майже 5 місяців, на теперішній час мобільний телефон належно оглянутий, проведено всі експертизи. ОСОБА_3 позбавлений можливості користуватися своїм мобільним телефоном та важливими для нього особистими даними, що зберігаються на цьому носію(контакти, документи, фото та ін.). Таким чином, вважає, що наявні підстави для скасування арешту на майно ОСОБА_3 , питання про скасування якого вирішується у цьому клопотанні.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, проте адвокат ОСОБА_4 скерував до суду заяву, у якій просить проводити розгляд клопотання у їх відсутності та просить таке задовольнити.

Слідчий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, проте скерував до суду письмове заперечення на клопотання, у якому вказує, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, питання про скасування якого вирішується, сторона захисту не посилалась на походження коштів та не долучались довідки про заробітну плату ОСОБА_8 , платіжні інструкції на видачу готівки переказу з-за кордону та квитанція про оплату за земельну ділянку ОСОБА_3 . Тому стає незрозумілим, чому сторона захисту, достовірно знаючи, що вказані кошти ОСОБА_3 отримав законним шляхом, не надала його в обґрунтування такого клопотання, а тільки після спливу тривалого періоду часу, сторона захисту вирішила повторно звернутись із клопотанням посилаючись на вказані документи, враховуючи наведене, виникають сумніви щодо достовірності вказаної інформації. Також зазначає, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, та те, що у разі визнання його винним у вчиненні інкрімінованого йому кримінального правопорушення, відтак метою накладення арешту на грошові кошти, виступало для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

З`ясувавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, слідча суддя приходить до такого.

Слідча суддя встановила, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

26 червня 2024 року ОСОБА_3 , за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000034, вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 Кримінального Кодексу України.

У межах цього кримінального провадження слідчим у ході розслідування вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 21.05.2024 проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено наступні речі та документи:

1) у спальній кімнаті з правої сторони від входу в квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 добровільно із власного гаманця видано кошти, зазначені в ухвалі. Зокрема, вилучено наступні купюри номіналом 1000 (одна тисяча) гривень, а саме: АП13947017, АЄ3277563, 472044622, 435816940, БН0392990, С7910549, АН1383648, АТ0167349, 477517944, АК8528815, АК8527278;

2) ОСОБА_3 у приміщенні спальної кімнати 2500 добровільно видано мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A24» IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 ;

3) у приміщенні спальної кімнати квартири виявлено та вилучено грошові кошти, які перебували у гаманці ОСОБА_3 , а саме : -2600 (дві тисячі шістсот) доларів США, купюрами по 100 доларів США; -1000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро;

4) у приміщенні кімнати, що є другою кімнатою з правої сторони від входу у квартиру, у шафі було виявлено та вилучено: - прозорий файл, в якому знаходились: копії документів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 7 арк.; два фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США. - прозорий файл в якому знаходились: копії документів ОСОБА_7 ; фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США.

Вказані речі, у відповідності до ст. ст. 98, 100 КПК України, 23.05.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони відіграють важливе значення для подальшого розслідування кримінального провадження, являються об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 28 травня 2024 року у справі №463/4504/24 наклав арешт на вилучені речі, документи та грошові кошти, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, зокрема:

- купюри номіналом 1000 (одна тисяча) гривень, а саме: АП13947017, АЄ3277563, 472044622, 435816940, БН0392990, С7910549, АН1383648, АТ0167349, 477517944, АК8528815, АК8527278, які поміщені у спец. Пакет ДБР S2017660;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A24» IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , код доступу до якого графічний у вигляді «Г», який поміщено у спец. Пакет ДБР S2017663;

- грошові кошти, які перебували у гаманці ОСОБА_3 , а саме : 2600 (дві тисячі шістсот) доларів США, купюрами по 100 доларів США та 1000 (одна тисяча) євро, купюрами по 100 євро, які поміщено у сейф-пакет ДБР S2017659;

- прозорий файл, у якому знаходились: копії документів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 7 арк.; два фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США. Вказаний файл із вмістом, вилучено, та поміщено у сейф-пакет ДБР №В2019438;

- прозорий файл в якому знаходились: копії документів ОСОБА_7 ; фотозображення; грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США. Вказаний файл із вмістом, вилучено, та поміщено у сейф-пакет ДБР №В201943.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

У пункті 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно зі ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, у ч. 5 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Санкція частини 3 статті 368 Кримінального кодексу України передбачає покарання позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Як встановила слідча суддя, у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, триває досудове слідство, а відтак клопотання є передчасним, оскільки станом на момент розгляду клопотання підстави, з яких виходив суд при накладенні арешту на спірні речі, не відпали, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Щодо доводів сторони захисту, слідча суддя наголошує, що вона на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з цим, слідча суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

У статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідча суддя звертає увагу на те, що у зазначеній справі ступінь втручання у право власності є співмірним потребам досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.376, 131, 132, 170,174 КПК України, слідча суддя -

постановила:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_11