Провадження № 1-кп/947/1125/24
УХВАЛА

28.10.2024 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0000937 від 04.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українець, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше судимий:

-18.01.2008 вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України, іспитовий строк 1 рік;

-19.03.2010 вироком Іллічівського місцевого суду Одеської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В силі ст.71 КК України приєднано 3 місяця позбавлення волі невідбутого за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 18.01.2008. Остаточно до відбування 3 роки 3 місяця позбавлення волі. 04.10.2011 звільнений по відбуттю строку покарання;

-06.12.2012 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяця. 22.03.2013 звільнений по відбуттю строку покарання;

-05.04.2013 вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, іспитовий строк 2 роки;

-03.03.2014 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. В силу ст.71 КК України приєднано 1 день позбавлення волі невідбутого за вироком Приморського районного суду м.Одеси. Остаточно до відбування 4 роки 1 день позбавлення волі. 21.10.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 14.05.2018 вироком Малиновського районного суду м.Одеси за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано з 07.12.2016, звільнений 27.06.2018 по відбуттю строку покарання;

- 18.10.2019 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, початок строку відбування покарання з 30.07.2019;

-30.09.2020 вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2019 - остаточно до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання з 30.07.2019, зарахувати у строк покарання день за день період попереднього ув`язнення з 30.09.2018 по 02.10.2018;

-28.12.2020 вироком Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Київського районного суду м.Одеси від 18.10.2019 - остаточно до відбування 4 роки позбавлення волі;

-02.06.2021 Київського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком, та вироками Приморського районного суду м.Одеси від 30.09.2020 і Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2020, і остаточно до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-28.10.2021 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком і вироком Київського районного суду м.Одеси від 02.06.2021 - остаточно до відбування 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 16.05.2024;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання в Одесі, неодноразово притягався судами за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Адвокат ОСОБА_5 заперечила проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені, обвинувачений має постійне місце мешкання, соціальні зв`язки, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечив проти продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки він не має наміру ухилятися від суду.

Суд вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має легітимного джерела прибутку, після звільнення з місць позбавлення волі через 3 місяця був знов затриманий за обвинуваченням у вчинені нового умисного кримінального правопорушення проти власності;

може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово засуджений за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».

Як свідчить практика ЄСПЛ, наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особою злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочини вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Сторона захисту, заявивши клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, не надала в розпорядження суду згоду власника житла, яке орендував ОСОБА_3 для забезпечення даного виду запобіжного заходу.

Тому законних підстав для задоволення клопотання сторони захисту про пом`якшення виду запобіжного заходу на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 27.12.2024.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120 (Сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0005435. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку дії цієї ухвали:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання, номеру мобільного телефону.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити стороні захисту в задоволені клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвалі.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1