Справа № 367/6477/20
Провадження № 1-кп/367/174/2024
судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1
В провадженні колегії суддів Ірпінського міського суду Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено суду клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 . Своє клопотання прокурор мотивував тим, що підставою зміни запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначала, що існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності та справедливого покарання, оскільки останній не працює та не має постійного джерела доходу, належних засобів для існування, не одружений, раніше судимий за вчинення аналогічних, умисних, корисливих та тяжких злочинів. Крім того, під час перебування обвинуваченого ОСОБА_2 під дією запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час, встановлено факти систематичного його порушення, а саме: 10.05.2024 року, 23.05.2024 року, 28.05.2024 року, 03.06.2024 року. Вказане свідчить про ухилення ОСОБА_2 від покладених на нього обов`язків в частині не відлучатися з місця проживання в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_2 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий, а саме вироком Ірпінського міського суду Київської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України від 12.01.2018 року, що підтверджує виникнення у
ОСОБА_2 злочинного умислу на вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Так, на думку прокурора менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим прокурор вважала, що є достатні підстави для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_2 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, та подали відповідне письмове клопотання. В своєму клопотанні, захисник, зазначив, що доводи прокурора відносно того, що обвинувачений порушував обов`язки покладені на нього судом, зокрема щодо заборони відлучатись з житла в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. не доведені, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 в своїх поясненнях, які він надавав працівникам поліції зазначав, що перебував вдома в той момент коли останні здійснювали перевірку, однак жодних дзвінків чи стуків у двері не було, в деякі дні обвинувачений спав та міг не чути стук у двері, оскільки такі перевірки проводились працівниками поліції в пізній час. Крім того, в рапортах працівників поліції зазначено, що факт відсутності ОСОБА_2 вдома підтверджується відеозаписами з бодікамер, однак таких записів суду надано не було. Також, захисник зазначив, що працівниками поліції, протягом тривалого часу, не виконується ухвала суду про застосування та подальші продовження ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в частині застосування електронного засобу контролю та про причини невиконання суд не повідомлено. Таким чином, сторона захисту вважала, що прокурором не доведено недотримання ОСОБА_2 обов`язків покладених на нього судом. Також, захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_2 до суду з`являється за кожним викликом, що спростовує доводи прокурора щодо наявності наміру ухилятися від явки до суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, колегія суддів більшістю голосів ухвалила: клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою залишити без задоволення. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 :
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодня в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., без дозволу на це суду або прокурора;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за межі України;
- з`являтись до суду, прокурора на першу вимогу;
- носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 375 КПК України судове рішення ухвалюється простою більшістю голосів суддів, що входять до складу суду. Кожен з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Так, із рішенням колегії суддів Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2024 року, в частині залишення без задоволення клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою я не погоджуюся, виходячи із наступного.
Частиною 1 та 2 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а також домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні було досліджено, надані прокурором рапорти працівників поліції та письмові пояснення ОСОБА_2 .
Мною встановлено, що відповідно до вищевказаних рапортів, обвинувачений ОСОБА_2 - 28.05.2024 року о 00:05 год., 23.05.2024 року о 23:33 год., 10.05.2024 року о 23:59 год., 03.06.2024 року о 22:52 год., при перевірці працівниками поліції перебування обвинуваченого ОСОБА_2 за місце проживання, відповідно до ухвали суду, останній був відсутній вдома.
Також, в судовому засіданні прокурор надав для огляду витяги з «Армору», відповідно до яких 28.10.2023 року о 00:21 год. та 10.06.2024 року о 23:57 год. ОСОБА_2 був відсутній за місцем проживання.
Як вбачається з письмових пояснень наданих ОСОБА_2 працівникам поліції, останній пояснював, що 28.05.2024 року о 00:06 год. він перебував вдома та спав, про те, що приїжджали працівники поліції він не чув; 23.05.2024 року о 23:28 год. він був вдома та спав, коли вони стукали у фіртку він не чув, пропущених телефонних дзвінків в нього не було, стверджував, що поліцейські телефонували на мобільний номер його колишньої дружини; 10.05.2024 року о 23:59 год. він перебував вдома та спав, приїзду поліції не чув, пропущених телефонних дзвінків в нього не було, поліцейські телефонували на мобільний номер його колишньої дружини; 03.06.2024 року о 22:52 год. він був вдома та спав, однак стуків у двері та телефонних дзвінків поліції він не чув, після чого з ним було проведено профілактичну бесіду щодо його поведінки під час нічного домашнього арешту.
Крім того, в рапорті поліції від 03.06.2024 року зазначено, про відсутність
ОСОБА_2 за адресою проживання та здійснено фіксацію на бодікамеру.
Також, в судовому засіданні прокурор надав для огляду витяги з «Армору», відповідно до яких 28.10.2023 року о 00:21 год. та 10.06.2024 року о 23:57 год. ОСОБА_2 був відсутній за місцем проживання.
Вважаю, що вищезазначене свідчить про систематичне ухилення обвинуваченого ОСОБА_2 від покладених на нього обов`язків в частині не відлучатися з місця проживання в період часу з 22:00 год. до 06:00 год., оскільки як зазначив сам обвинувачений, він проживає у приватному будинку, фіртка відчинена постійно, у будинку разом із ним проживала його співмешканка разом із дитиною, у вказані у рапортах дні перебувала в будинку. Також із рапортів поліцейських вбачається, що виклики робилися на різні номери мобільних телефонів.
Тому, на моє переконання, більшість колегії суддів прийшла до безпідставного висновку про залишення без задоволення клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області про зміну обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою.
Суддя: ОСОБА_1