Справа № 513/949/23
Провадження № 1-кп/513/25/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001461, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Болградського району Одеської області, громадянина України, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 27 грудня 2022 року близько 10 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, вступив у злочинну змову з невстановленими особами (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження), яка полягала у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами осіб похилого віку, шляхом обману та зловживання довірою вказаних осіб, а саме під приводом медичних співробітників, повинні були повідомляти особам похилого віку про потрапляння їх родичів у дорожньо-транспортну пригоду (далі ДТП) та про необхідність надання ними грошових коштів для проведення оперативного втручання та врятування життя потерпілих в результаті ДТП родичів, мали намір заволодіти грошовими коштами потерпілих.

Так, ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, володіючи відомостями, що ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та може зберігати за місцем проживання значну суму грошових коштів, обрали об`єктом свого посягання належні потерпілій грошові кошти.

27 грудня 2022 року близько 13 години 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, невстановлені особи, переслідуючи ціль незаконного збагачення, з метою реалізації спільного злочинного умислу, який полягав у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_4 , почали телефонувати потерпілій та шляхом обману і зловживання довірою, в ході телефонної розмови, під приводом медичних працівників повідомили останній, що її родичка ОСОБА_7 потрапила у ДТП та для проведення оперативного втручання терміново необхідні грошові кошти у сумі 4000 доларів США, а ОСОБА_5 , в свою чергу повинен паралельно координувати в телефонній розмові, щоб останній під`їжджав за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , що власне ОСОБА_5 і зробив.

Після чого, потерпіла ОСОБА_4 , будучи введеною в оману, передала ОСОБА_5 наявні у неї грошові кошти у розмірі 80 000 грн та 2000 доларів США, після чого ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 153 137,20 грн, виходячи з курсу долара США, встановленим НБУ станом на 27 грудня 2022 року у розмірі 36,5686 грн за 1 долар, що в 123 рази перевищує встановлений, згідно із п.5 р. XX Податкового кодексу України неоподаткований мінімум доходів громадян, який у 2022 році становив 1240,50 грн.

Того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Білгород-Дністровський Одеської області, більш точного місця не встановлено, надіслав невстановленим особам, з якими перебував у злочинній змові, яка полягала у заволодінні шахрайським шляхом грошовими коштами, через термінали швидких переказів гроші у сумі 120 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненому визнав частково, суду пояснив, що, приїхав на таксі з м.Арциз у смт.Сарата, оскільки йому сказали, що необхідно забрати гроші у чоловіка та привезти ці гроші в м.Білгород-Дністровський (Акерман). Дійсно на відео зображений він та інший чоловік. Чоловік йшов першим, а він на ним. Цей чоловік пішов до потерпілої у квартиру та перебував там значний час, приблизно 40 хвилин, а він перебував на вулиці. Він телефонував цьому чоловіку, оскільки чекав його на вулиці досить довго. Коли цей чоловік вийшов то передав йому гроші, він їх забрав та поїхав в АДРЕСА_4 , де передав ці гроші. Вважає, що був лише посередником та матеріальної вигоди не отримав від цього, йому лише заплатили за таксі. Його роль полягала у тому, щоб забрати кошти та відправити до Луганської області.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд досліджує докази безпосередньо, оцінює їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Досудове розслідування ґрунтувалось на низці доказах, як особистих (показах осіб) так і речових (предметних). Оскільки правовими нормами не визначається яка достатність в кількісному вираженні тих або інших доказів для вирішення найважливіших питань у кримінальному провадженні, в тому числі враховуючи питання винуватості обвинуваченого, суд розглядав кримінальне провадження лише на підставі доказів які були надані стороною обвинувачення в судовому засіданні.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними в пунктах 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 р. № 5 суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості і достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 324 КПК 1960 р.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується такими доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що їй подзвонили по телефону та повідомили, що її сваху, ОСОБА_7 збила машина, сказали, що приїде представник лікарні за грошима задля лікування свахи. Вона зібрала всі кошти, які в неї були, та віддала чоловіку, який зайшов до квартири за місцем її проживання який був у куртці темного кольору та у капюшоні. Останній був сам. Він забрав кошти, написав розписку про отримання коштів та побіг з квартири. Потім вона зателефонувала до м. Овідіополя, де проживає сваха та їй повідомили, що сваха сидить поряд, через що зрозуміла, що її ввели в оману. Після перегляду в судовому засіданні відеозапису потерпіла наполягала на тому, що до неї у квартиру зайшов чоловік, якому вона віддала гроші, який йшов другим на відео та яким є обвинувачений у справі.

-протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 27 грудня 2022 року та заявою потерпілої ОСОБА_4 від 27 грудня 2022 року про кримінальне правопорушення на ім`я начальника ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про шахрайське заволодіння невідомою особою її грошовими коштами у сумі 80 000 грн та 2 000 доларів США (а.с.98 т.1);

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001461, дані про вчинене кримінальне правопорушення до якого внесено 28 грудня 2022 року за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.190 КК України (а.с. 97 т.1);

-заявою потерпілої ОСОБА_4 від 27 грудня 2022 року про добровільну видачу для огляду мобільного телефону «Samsung Galaxy A 13», розписок та дев`яти аркушів паперу, на яких вона писала заяву і згоду, а також протоколом огляду від 28 грудня 2022 року, з фототаблицею до нього, мобільного телефону «Samsung Galaxy A 13 SM-A135F/DSN», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 . При огляді телефону виявлено зафіксований дзвінок з номеру НОМЕР_4 , а саме вхідний виклик 13:52 тривалістю 50 хв. 1с, вихідний виклик о 14:43 тривалістю 14 хв., вихідний виклик о 14:58 неприйнятий. З номеру телефону зафіксовано пропущений виклик о 14:59, вхідний виклик о 15:00 тривалістю 49хв.49с. З номеру телефону зафіксовано вхідний виклик о 15:53 тривалістю 47хв 29с, о 16:45 вхідний виклик тривалістю 2хв.30с. З номеру телефону вхідний виклик тривалістю 3 хв. З номеру телефону вхідний виклик о 16:49 тривалістю 48 хв. 42с. З номеру зафіксовано пропущені виклики о 17:08, о 17:36, вхідний виклик 17:39 тривалістю 48:15. З номеру вхідні виклики о 118:32 тривалістю 30 хв.38с, о 19:04 8 хв. 57с. о 19:14 3 хв.56с. З номеру телефону вхідний о 19:28 тривалістю 12 хв. 41с., о 19:42 тривалістю 12 хв.41с. о 19:42 11 хв. 52с, З номеру телефону тривалістю 45хв.10с. Зі слів потерпілої по вказаним номерам вона спілкувалася з нібито лікарем, який мав робити операцію її постраждалій родичці; розписки на аркуші паперу А4 з текстом « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та розписки «Я ОСОБА_9 принял от ОСОБА_10 деньги на операцию на суму 2000 дол и 80 тыс гривен. ВН 2704 СЕ підпис», які поміщено до паперового пакету № 1; рукописних заяв та згоди, написаних ОСОБА_4 на дев`яти аркушах, яку поміщено до паперового пакету № 2; (а.с.101-107 т.1);

-аналітичною довідкою, згідно з якою УОТЗ ГУНП в Одеській області було проведено опрацювання та аналіз інформації, отриманої від операторів телекомунікацій та встановлено з`єднання абонентських номерів та їх місцеперебування, а саме: 69, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , 80, 91, 23; (а.с.129-158 т.1)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 травня 2023 року, проведеного у період часу з 14 години 20 хвилин по 15 годину 00 хвилин, у присутності понятих, у ході якого ОСОБА_4 у наданих фотознімках впізнала особу чоловічої статі на фото №2, за зовнішніми ознаками (овал обличчя, вилиці, прямий ніс, тонкі губи, худорляві риси обличчя), якого бачила у себе вдома та передавала йому грошові кошти задля передачі лікарю , ним є ОСОБА_5 (а.с.160-162 т.1);

-протоколом огляду від 17 травня 2023 року, проведеного у присутності понятих з 14 години 20 хвилин по 15 годину 00 хвилин, з таблицею ілюстрацій від 17 травня 2023 року, а саме: магнітного носія DVD+R диску Axent ICH Liebe Perfektion. добровільно виданого КП «Сарата-Комунсервіс», згідно яким 27 грудня 2022 року 16:11:31 зафіксовано рух особи чоловічої статі, на яку потерпіла ОСОБА_4 вказала як чоловіка, який 27 грудня 2022 року заволодів її грошовими коштами, перебуваючи за місцем її проживання. Зі слів потерпілої, вона його впізнає по тілобудові (худорлявій), одягу (темна куртка синього кольору), капюшоні, надягненому на голову, світлих штанях. На відеозаписі було видно, що особа рухається вздовж вулиці Л. Українки, зникає за будинком о 16:11:48 та потім знову з`являється та повертається назад та спускається униз по провулку, при русі декілька разів оглядається назад, тримаючи постійно одну руку у зовнішньому кармані верхнього одягу. Особа зникає з полю зору камери о 16:12:12 (а.с.163-169 т.1);

-висновком експерта № СЕ-19/116-23/10184-ПЧ від 03 липня 2023 року судової почеркознавчої експертизи, згідно з якою рукописний текст у розписці від 27 грудня 2022 року, яка починається зі слів « ОСОБА_8 . 27.12.2022. ОСОБА_11 . Принял…№ та закінчується словами «… 2000 долр. И 80 тыс. Гривен ВН.27.04.ст.» на 1 арк., виконаний ОСОБА_5 . Підпис №1, який розташований праворуч від рукописного тексту «ВН.27.04.ст.» у розписці від 27 грудня 2022 року, яка починається зі слів « ОСОБА_8 . 27.12.2022. ОСОБА_11 . Принял…№ та закінчується словами «… 2000 долр. И 80 тыс. Гривен ВН.27.04.ст.» на 1 арк., йомовірно виконаний ОСОБА_5 (а.с. 173-190 т.1);

-постановою слідчого ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 від 28 грудня 2022 року про визнання мобільного телефону потерпілої марки «Samsung Galaxy A 13» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_9 , який передано їй же на зберігання; паперового конверту Національної поліції України №1, в який поміщено розписку невстановленої особи про отримання грошових коштів у сумі 80 000 грн та 2 000 доларів США та паперового конверту Національної поліції України № 2, в якій поміщено 9 аркушів паперу А 4 з рукописними текстами, написаними потерпілою ОСОБА_4 , та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, речовими доказом у кримінальному провадженні №0001461 (а.с. 112-113 т.1);

-постановою слідчого ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 від 13 березня 2023 року про визнання магнітного носія диску DVD + R Axent з камери відеоспостереження, розташованої на перехресті вулиць Першотравневої та Лесі Українки у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області за 27 грудня 2022 року з зображенням осіб, які можливо причетні до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , який передано на зберігання камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, речовим доказом у кримінальному провадженні №0001461 (а.с. 116-117 т.1);

-дослідженим в судовому засіданні інформації, що міститься на магнітному носію диску DVD + R Axent з камери відеоспостереження, розташованої на перехресті вулиць Першотравневої та Лесі Українки у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області за 27 грудня 2022 року (а.с.128 т.1);

Зазначені докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є таким, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду справи, прийняв відмову прокурора від допиту в судовому засіданні свідків сторони обвинувачення.

Суд підкреслює, що надані стороною обвинувачення, витяги, рапорти, квитанції, тощо розглядаються судом виключно як документи, що містять інформацію щодо дотримання процедури проведення досудового розслідування відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню.

Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_5 , а також з іншими доказами, зокрема, показаннями потерпілої, дослідженими судом документами, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом огляду речей, висновками експертів, речовими доказами, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Злочинні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчинені кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами. Покарання особи є в певній мірі компенсацією потерпілому за вчинене відносно нього кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.), відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та його суспіну небезпеку.

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд враховує, що ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинення не тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодружений, утриманців не має, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, суд враховує інтегрованість ОСОБА_5 в суспільство, що підтверджується наявністю місця проживання та який за місцем проживання характеризується позитивно, не судимого в силу ст.89 КК України, суд також враховує його стан здоров`я, який за діагнозом хворіє на хронічний травматичний остеомієліт, корнева форма. Патологічний перелом с/з великогомілкової кістки. Потребує консультації спеціаліста кістково-гнійного відділення для визначення подальшого лікування (а.с.42 т.1), також суд враховує поведінку після вчинення правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважає на роз`яснення, що містяться у пункті 4 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду, відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Характер наданих показань обвинуваченого та поведінка в суді не свідчили про наявність щирого каяття.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину Постанова ВС у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20).

Отже, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зокрема, згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини у своїй сукупності, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1,2,3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

При призначенні остаточного покарання, суд вважає за необхідне з урахуванням ч.4 ст.70 КК України частково приєднати ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді обмеження волі строком три роки, призначеного вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року та за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначити остаточне покарання.

Саме таке покарання ОСОБА_5 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Судові витрати по справі за проведення експертиз підлягають стягненню в доход держави з ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2023 року було накладено арешт на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2023 року, оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на вказане майно, відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого в рамках вказаного кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири ) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 11.04.2023 року, за яким ОСОБА_5 засуджувався за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до трьої років обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання до відбуття у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України, іспитовий строк засудженому ОСОБА_5 обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а саме з 23 вересня 2024 року.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 14 березня 2023 року, на речові докази у справі.

Речові докази: мобільний телефон потерпілої марки «Samsung Galaxy A 13» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_9 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_13 ; паперовий конверт Національної поліції України №1, в який поміщено розписку невстановленої особи про отримання грошових коштів у сумі 80 000 грн та 2 000 доларів США та паперовий конверт Національної поліції України № 2, в якій поміщено 9 аркушів паперу А 4 з рукописними текстами, написаними потерпілою ОСОБА_4 , магнітний носій диску DVD + R Axent з камери відеоспостереження, розташованої на перехресті вулиць Першотравневої та Лесі Українки у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області за 27 грудня 2022 року з зображенням осіб, які можливо причетні до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 7648,00 грн (сім тисяч шістсот сорок вісім грн 00 к.).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів через Саратський районний суд Одеської області, починаючи з часу оголошення, а засудженому до позбавлення волі з часу отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1