Провадження № 1-в/761/374/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_4 укримінальному провадженні № 120 231 001 000 046 65 від 11.11.2023 про звільнення від покарання та його відбування

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернулася захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , з клопотанням про звільнення останнього від покарання та його відбуванняу кримінальному провадженні № 120 231 001 000 046 65 від 11.11.2023, призначеного вирокомШевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024.

На обґрунтування клопотання захисник зазначила, що ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна на суму 842 грн.

При цьому Шевченківським районним судом м. Києва під час ухвалення рішення від 02.07.2024 застосовано норми ч. 4 ст. 70 КК України та враховано вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2024, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ст. 71, 72 КК України.

Згідно з вказаним вироком ОСОБА_5 вчинив крадіжку майна на суму 528 грн. 18 коп.

Ініціатор клопотання, посилаючись на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, у ньому наведених.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав захисника, зазначив, що не заперечує проти закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що є правові підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, матеріали судового провадження № 1-кп/761/2514/2024, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

На день вчинення діяння (08.11.2023), за яке ОСОБА_5 02.07.2024 засуджений Шевченківським районним судом м. Києва, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли у редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими встановлювалася адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної Податковим кодексом України для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн.

Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з чинною редакцією ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у часі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Отже, наведені норми законодавства, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію у часі.

Згідно з п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024 ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Отже, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, завдана ОСОБА_5 матеріальна шкода у розмірі 842 грн. не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2023 році становив 2684,00 грн., відтак суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яким ОСОБА_5 засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024.

Крім того, під час вирішення питання за клопотанням захисника ОСОБА_4 судом також враховано вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2024, за яким покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 70 КК поглинене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024.

Так, відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2024 ОСОБА_5 засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць за вчинення 30.01.2024 крадіжки на суму 528 грн. 18 коп.

Отже, закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке ОСОБА_5 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2024, також втратив чинність.

Враховуючи вищевикладене наявні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 , закриття кримінального провадження № 120 231 001 000 046 65 від 11.11.2023 та звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024.

Керуючись ст. 2-5, 74 КК України, ст. 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження № 120 231 001 000 046 65 від 11.11.2023 закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

На ухвалу прокурором, засудженим, його захисником упродовж семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1