Номерпровадження 1-кп/754/356/24
Справа № 754/3913/23
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2024 кримінальне провадження №0004599 від 20.06.2019 стосовно ОСОБА_3 розподілено на суддю ОСОБА_1 .

В даному кримінальному провадженні проводиться судовий розгляд.

Ухвалою суду від 10.06.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 08.08.2024, включно.

У зв`язку з чим, 05.08.2024, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, зазначає, що вказані ризики не зменшились та існують до цього часу. Просив клопотання задовольнити та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Сторона захисту просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, з посиланням на наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків. Також, вважає, що ризики про які вказує прокурор є припущенням.

Враховуючи клопотання про продовження запобіжного заходу був допитаний свідок ОСОБА_6 , який охарактеризував ОСОБА_3 з позитивної сторони, як гарного фахівця, доброзичливого колеги, та людини, що ставиться до своїх робочих обов`язків з макимальною відповідальністю та увагою.

Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, оглянувши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 331 ч.1 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В порядку даної норми КПК України прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання судом враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав з прав людини, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», від 26.01.1993).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Обвинувачений має місце проживання в м. Києві, міцні соціальні зв`язки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не забезпечуються докази для дослідження в судовому засіданні, що призводить до затягування розгляду даного кримінального провадження.

Суд, з урахуванням тривалості перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, стадії судового провадження, приходить до висновку про те, що станом на 05.08.2024 ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися і до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, цілодобово, з носінням електронного засобу контролю, що, також, є обмеженням права особи на свободу і особисту недоторканість.

Згідно ст. 181 ч.ч. 1,2 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, цілодобово, з носінням електронного засобу контролю, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі судового провадження не встановлено.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Застосовуючи до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177-179,183,184, 193,194,196, 331, 350 КПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати постійне місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду, крім розумного часу, необхідного для прибуття до суду і часу перебування у суді.

Відповідно до вимог ст. 194 ч.5 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками в даному кримінальному провадженні, за винятком участі у судовому засіданні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Згідно ст. 202 ч. 3 п. 1 КПК України обвинуваченого ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти, оскільки згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Копію ухвали направити начальнику Деснянського УП ГУНП у м. Києві, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_3 щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд, оскільки запобіжний захід застосовано під час судового розгляду.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 05 жовтня 2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного протягом п`яти днів для її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 06.08.2024 о 17:00 год.

Суддя: ОСОБА_1