Справа № 526/3920/24
Провадження № 1-кс/526/479/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 12.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и л а:

16 жовтня 2024 року слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000717 від 12.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, вказуючи, що 12.10.2024 року до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення через лінію 102, про те що невідомі особи здійснюють незаконну порубку деревини в лісовому масиві неподалік с. Гаївшина, Миргородського району, Полтавської області. В ході опрацювання вказаного повідомлення, було встановлено, що невідома особа здійснила незаконну порубку сироростучої деревини породи «Вільха» у кількості 2 шт., діаметри пнів яких становлять 35 см. та 56 см. на території кварталу 137, виділу 11 Лохвицького лісництва філії «Гадяцьке лісове господарство» ДП Ліси України, чим спричинила матеріальні збитки сума яких встановлюється. ЄО № 4864 від 12.10.2024 року.

За даним фактом 12.10.2024 року відомості внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000717, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події було встановлено, що на ділянці території лісу, який належить Лохвицькому лісництву філії «Гадяцьке лісове господарство» ДП Ліси України, квартал 137, виділ 11, що розташований за координатами відповідно до даних з додатку «Google Maps»: 50.366758, 33.388688, поблизу АДРЕСА_1 , було виявлено повалену сиро ростучу деревину породи вільха, яка розпиляна на різні частини та складена до купи, поблизу якої виявлено пень даної деревини діаметром 35 см, якому присвоєно №1. На відстані 10 метрів від вказаного пня виявлено повалену сиро ростучу деревину породи вільха, яка розпиляна на різні частини, поблизу якої виявлено пень даної деревини діаметром 56 см, якому присвоєно №2. Зі слів присутнього при огляді майстра лісу ОСОБА_4 загальний об`єм вказаних двох розпиляних сиро ростучих деревин породи вільха становить 0,9 м3. Крім цього, поблизу виявлених пнів №1 та №2 виявлено сліди розпилювання деревини у вигляді стружки. З виявлених на місці події пнів деревини №1 та №2 було виготовлено спили, які в подальшому вилучено.

На відстані 12 метрів від пня під №2 виявлено велосипед марки «ARIST» фіолетового кольору до керма якого прикріплена ланцюгова бензопила марки «DEKER», моделі «DCS-45-16» із залишками стружки деревини та поліетиленовим пакет білого кольору з написом «Маркетопт» в середині якого знаходиться дві пластикові пляшки з паливно-мастильними матеріалами та набір механічних ключів у чорному тканяному чохлі марки «DEKER».

Учасник огляду місця подій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що вказаний велосипед та речі які на ньому маються належать йому та виявлені дві деревини спиляв та розпиляв на різні за розміром частини він з метою подальшого перевезення до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого використання для опалення житлового будинку.

В результаті проведення огляду місця подій було вилучено наступне майно:

1) ланцюгову бензопилу червоно-чорного кольору марки «DEKER», моделі «DCS-45-16» із залишками стружки деревини запаковано до поліетиленового мішку чорного кольору, опечатано пояснювальною биркою із підписами понятих, учасників та слідчого вилучено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

2) два спили з пнів деревини породи вільха запаковано до поліетиленових мішків чорного кольору, опечатано пояснювальною биркою із підписами понятих, учасників та слідчого вилучено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

3) Фрагменти сиро ростучої деревини породи вільха у розпиляному вигляді різних розмірів загальним об`ємом 0,9м3 передано під розписку про відповідальне зберігання до Лохвицького лісництва філії « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДП Ліси України, що за адресою: м. Лохвиця, вул. Сенчанська, 52.

Велосипед марки «ARIST» фіолетового кольору, дві пластикові пляшки з паливно-мастильними матеріалами та набір механічних ключів у тканяному чохлі чорного кольору марки «DEKER» - передано під розписку про відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю за адресою: АДРЕСА_1 . (к.н.т. НОМЕР_1 )

Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.170, ч.5 ст.171 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, для його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав.

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, власника майна, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 12.10.2024 за №0000717, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000717 від 12.10.2024 ланцюгову бензопилу червоно-чорного кольору марки «ВЕКЕЛ», моделі «ПС8-45-16» із залишками стружки деревини; два спили з пнів деревини породи «Вільха», діаметром 1-й - 35 см., 2-й - 56 см; розпиляні на окремі частини фрагменти сиро ростучої деревини породи «Вільха» загальним об`ємом близько 0,9 м3 визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тому метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 12.10.2024 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 12.10.2024 бензопила та спили деревини є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на бензопилу та спили деревини є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 12.10.2024 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як таких, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Керуючись ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 12.10.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - задовольнити.

Накласти на час проведення досудового розслідування та до прийняття остаточних процесуальних рішень у кримінальному провадженні №0000717 від 12.10.2024 , арешт на вилучене майно, а саме:

1) ланцюгову бензопилу червоно-чорного кольору марки «DEKER», моделі «DCS-45-16» із залишками стружки деревини запаковано до поліетиленового мішку чорного кольору, опечатано пояснювальною биркою із підписами понятих, учасників та слідчого поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

2) два спили з пнів деревини породи вільха запаковано до поліетиленових мішків чорного кольору, опечатано пояснювальною биркою із підписами понятих, учасників та слідчого поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

3) Фрагменти сиро ростучої деревини породи вільха у розпиляному вигляді різних розмірів загальним об`ємом 0,9м3 передано під розписку про відповідальне зберігання до Лохвицького лісництва філії «Гадяцьке лісове господарство» ДП Ліси України, що за адресою: АДРЕСА_2 ;

з метою позбавлення права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких видів робіт, а також досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, для збереження речових доказів, слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження даної деревини, для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідча суддя: ОСОБА_1