Номер провадження 1-кп/754/1123/24
Вирок

Іменем України

21 жовтня 2024 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002143 від 16 серпня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04 жовтня 2018 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнився з місць відбування покарання 18 січня 2019 року по відбуттю строку покарання;

-24 травня 2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 протягом року після засудження вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 15 серпня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, біля будинку АДРЕСА_2 , побачив на ґрунтовому покритті один поліетиленовий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,203 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв раніше виявлений ним один поліетиленовий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,203 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, яку в подальшому поклав до лівої кишені штанів, у які він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 незаконно зберігаючи при собі незаконно придбану психотропну речовину, 15 серпня 2024 року приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції.

У подальшому, 15 серпня 2024 року у період часу з 21 год. 42 хв. до 22 год. 01 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 з лівої кишені штанів, у які він був одягнутий, добровільно видав працівникам поліції один поліетиленовий зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,203 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, фактичні обставини справи не оспорював, розкаявся та дав показання суду, що є наркозалежною особою, вживає психотропну речовину PVP. Влітку цього року у вечірній час доби, точну дату не пам`ятає, біля кінотеатру «Флоренція», що на житловому масиві Троєщина, знайшов біля бордюру поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору, зрозумів, що це є психотропна речовина, вирішив залишити її собі для власного вживання. Поклав її до кишені штанів, у які був одягнений, та пішов з місця. Невдовзі був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, на їх запитання щодо наявності заборонених речовин, повідомив, що має при собі PVP, у подальшому психотропну речовину у нього було вилучено.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

За змістом положень ст. 50 КК України покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 67 КК України визнає рецидив злочинів, оскільки він раніше судимий за вчинення умисного злочину.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком суду, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, непрацює, неодружений, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, та призначає ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення за попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 75, ст. 69 КК України судом не вбачається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, нове кримінальне правопорушення за цим вироком суду вчинив після постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року, але до повного відбуття покарання за цим вироком, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.71 КК України та вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду із застосуванням положень ст. 72 КК України, щодо співвідношення покарань (відповідності двох днів обмеження волі - одному дню позбавлення волі).

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3029 грн. 12 коп. (висновок експерта № СЕ-19/ 111-24/47440-НЗПРАП від 19 серпня 2024 року).

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати ОСОБА_3 до покарання за цим вироком суду невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2024 року та з урахуванням положень ст.72 КК України призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Речовий доказ в кримінальному провадженні - психотропну речовину PVP, загальною масою 0,203 г, передану на зберігання до камери збереження речових доказів Деснянського УП ГУНП у м. Києві згідно квитанції № 006562 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта на досудовому розслідуванні в сумі 3029 грн. 12 коп.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_3 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий -