справа №176/1144/24
провадження №1-в/176/77/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Жовті Води подання провідного інспектора Кам`янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо приведення у відповідність із законом вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Кам`янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із поданням, в якому вказує, що 20 червня 2024 року до Кам`янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 13 травня 2024 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями завдав збитку потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 1098,75 грн, 1240 грн та 3199,97 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених ст. 185, 190, 491 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, та який має зворотну дію у часі. На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Тому орган пробації просив суд вирішити питання про приведення вироку суду у відповідність до вимог закону, оскільки ОСОБА_4 скоїв крадіжку чужого майна, що завдала збитків 15.02.2024 на суму 1098,75 грн., 05.03.2024 на суму 1240 грн. тобто сума завданих збитків менша, ніж та, з якої наступає кримінальна відповідальність відповідно внесених змін до КУпАП, а саме - 3028 грн.

Відтак вважає, що на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України слід привести вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 відносно ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

Представник органу пробації ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розглядати подання у її відсутність, яке підтримує повністю.

Засуджений до судового засідання не з`явився, перебуває в лавах ЗСУ.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення подання за безпідставністю.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року, який набрав законної сили 13 червня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

З 20 червня 2024 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Кам`янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

За частиною 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а норми, на які посилається представник органу пробації, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Так, судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням строком 2 роки.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_4 вчинив три епізоди крадіжки майна, які кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України: 15 лютого 2024 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану на суму 1098,75 грн.; 05 березня 2024 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у житло вчинене повторно, в умовах воєнного стану, на суму 1240,00 грн.; 06 березня 2024 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у житло вчинене повторно, в умовах воєнного стану, на суму 3199,67 грн.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Отже, сума одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації адміністративних та кримінальних правопорушень, вчинених в 2024 році, становить 1514 гривні, що є 50 % від 3028 гривень.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 по епізодам крадіжки 15.02.2024 та 05.03.2024 завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 1098,75грн. та 1240,00грн., тобто менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тому вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону №3886-IX не є кримінально-караним на теперішній час.

Разом з тим, враховуючи, що вартість викраденого ОСОБА_4 за епізодом від 06.03.2024 становить 3199,67 грн., що перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), беручи до уваги, що покарання призначається судом за статтею (частиною) статті КК України, а не за окремі епізоди, підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону № 3886-ІХ відсутні.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду першої інстанції на стадії його виконання.

З огляду на викладене, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання провідного інспектора Кам`янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо приведення у відповідність із законом вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1