Справа № 504/3477/24
Номер провадження 1-кп/504/668/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-ще Доброслав, клопотання захисника про закриття кримінального провадження, що внесене до ЄРДР за №0000078 від 26.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою суду від 20.08.2024 призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 надав суду довідку з ТОВ «АДДІМЕД» МЦ Наркологічне відділення №2, відповідно якої він проходить лікування з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів», який на думку захисника відноситься до діагнозу «наркоманія», а тому обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника про його звільнення від кримінальної відповідальності та повідомив, що визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, зараз лікується від опіоїдної залежності, перебуває на методоновій програмі, вчинив кримінальний проступок за ч. 1 ст. 309 КК України вже перебуваючи на лікуванні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки полозу не встановлено відповідного діагнозу, що надає суду повноваження на застосування ч. 4 ст. 309 КК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР (далі - Закон №62/95-ВР): особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Відповідно до висновку про застосування норми права, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі N 357/11205/19 (провадження N 51-2776кмо21) особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу в контексті ч. 4 ст. 309 КК, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї заохочувальної норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше. Такий первинний діагноз також констатує необхідність надання особі медичної допомоги у вигляді лікування від наркоманії.

У матеріалах справи наявні копії медичної документації стосовно ОСОБА_5 , а саме копія інформованої згоди ОСОБА_5 на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату метадон, яка датована 15.07.2023, з відміткою лікаря про те, що 01.09.2024 хворий поновив лікування після перерви. Відповідно до копії довідки виданої ТОВ «АДДІМЕД» МЦ Наркологічне відділення №2, підписаної лікарем-психіатром без зазначення дати видачі, ОСОБА_5 встановлено діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності на даний час під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі (контрольована залежність). Перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії.

Вказані документи, не свідчать про встановлення ОСОБА_5 діагнозу «наркоманія», у відповідності до ст. 12 "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі приписів ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, стороною захисту не надано жодних доказів, того що ОСОБА_5 страждає на захворювання з діагнозом "наркоманія" та проходить лікування від нього.

Більше того, інформаційна згода ОСОБА_5 на участь у замісній підтримувальній терапії підписана обвинуваченим 15.07.2023, а інкримінований йому кримінальний проступок вчинений 26.07.2024, тобто вже під час перебування на програмі, що унеможливлює звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 309 КК України, ст. 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.12.2024.

Суддя: ОСОБА_1