Провадження № 1-кп/554/569/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» вересня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Полтава об?єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Полтаві ради ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187 КК України. Під час досудового розслідування до них було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз до 08.09.2024 року.Обґрунтованість подання саме такого клопотання визначається наявністю ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки перебуваючи на волі, через усвідомлення тяжкості покарання, що їм загрожує, у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, можуть ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни ними показів та вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить продовжити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_6 просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 підтримала думку свого підзахисного, просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Представник служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Полтаві ради ОСОБА_9 просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

З вимог ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. ч. 1, 5, 7 ст. 194 КПК України).

Порядок продовження тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч.3,4,5 ст. 199 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 189 КК України, які вчинив у віці до вісімнадцяти років. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187 КК України.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, суд виходить з того, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено максимальне покарання до дванадцяти та до п?ятнадцяти років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їм призначено судом у випадку визнання їх винуватими, існує ризик того, що обвинувачені можуть ухилятись від суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їм кримінального покарання за скоєні злочини.

Суд також вважає, що існує ризик того, що обвинувачені можуть впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми своїх показів, оскільки обвинуваченим відомі всі контактні відомості потерпілих, а під час виконання вимог ст. 290 КПК України, стали відомі анкетні та контактні відомості свідків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки останні об`єктивно вбачаються з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні, які не були спростовані доводами сторони захисту.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 також може вчинити інші кримінальні правопорушення, а отже в його поведінці наявний ризик, передбачений ще п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, до якого раніше було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за місцем проживання, з покладенням обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України, неодноразово їх порушував, вчинив за цей час інші кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 хоча і має постійне місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку, проживає разом з матір?ю та навчається в ліцеї №47 «Альтернатива» ПМР, проте, за місцем навчання характеризується негативно: різкий, емоційний, нестриманий, до вчителів ставиться іронічного, має труднощі в спілкуванні, буває агресивний, імпульсивний, задиркуватий, самолюбивий, неорганізований. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 схильний до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, мати на його поведінку впливу немає.

Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то прокурором такий ризик не обґрунтований.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином, при прийнятті рішення про продовження обвинуваченим запобіжного заходу судом враховано фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, в тому числі вчинення особливо тяжких, вчинених в умовах воєнного стану, поєднаних із застосуванням насильства, а також тяжкого тілесного ушкодження, а також вчинення групою осіб кримінального проступку, що свідчить про їх небезпечність для суспільства, а отже і про наявний у цьому кримінальному провадженні суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілих, вагомість наявних доказів вчинення ними кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання їх винуватими, особу обвинувачених.

З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є обґрунтованим, відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінують, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинувачених від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчиненню нових кримінальних правопорушень, ризики чого є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились. Обрання більш м?якого запобіжного заходу, не пов?язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинувачених в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраних обвинуваченим запобіжних заходах у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Також слід зазначити, що зважаючи на ведення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії рф, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень значно збільшується, а застосування більш м?якого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе перешкодити обвинуваченим вчинити спроби ухилення від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отже, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у ч.1 вказаної статті, відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхніх процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Також, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у тому числі, умисних, особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, поєднаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров?я особи, вчинених в умовах воєнного стану, майнового та сімейного стану обвинувачених, інших даних про їх особу, враховуючи вимоги п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає необхідним не визначати розмір застави, оскільки вважає, що у цьому разі застава, як запобіжний захід, не зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 02 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 02 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 02 листопада 2024 року, включно.

Копію ухвали надіслати до ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», для виконання, а учасникам кримінального провадження, до відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо особа перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1