КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08.04.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.04.2024 відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від основного та додаткового покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.09.2019.

Своє рішення місцевий суд обґрунтував тим, що передчасно робити висновок, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений вчинив злочин, який спричинив смерть малолітньої дитини і спричинив другій малолітній дитині тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Крім того враховано значний розмір невідбутого основного покарання, а також те, що ОСОБА_6 не відшкодував шкоду потерпілим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування основного і додаткового покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він добровільно відшкодовував завдані злочином збитки у можливих розмірах. Вказує, що посилання суду на значний розмір невідбутого покарання не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки він відбув половину строку призначеного покарання ще 24.08.2023. Звертає увагу, що він позитивно характеризується в установі виконання покарань, не порушує встановлений порядок виконання покарань, має 9 заохочень та не має дисциплінарних стягнень, працевлаштований, підтримує тісні соціальні зв`язки з рідними.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.81 Кримінального кодексу України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зміст вказаних положень закону дає підстави вважати що умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.2 ст.50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

До переліку питань, пов`язаних із покаранням, відносяться як питання призначення покарання, так і питання звільнення від його відбування.

Отже вирішуючи питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суду слід враховувати не лише чи відбулось виправлення засудженої особи, але і те, чи поніс засуджений кару, яка є пропорційною вчиненому кримінальному правопорушенню, та чи матиме звільнення засудженого належний виховний вплив на інших осіб та чи запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Не зважаючи на сумлінну поведінку і ставлення ОСОБА_6 до праці, колегія суддів вважає, що в даний час його не може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, оскільки вчинений засудженим злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, призвів до смерті малолітньої дитини і спричинив другій малолітній дитині тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та на цей час засуджений не поніс кару, яка б була пропорційною розміру спричиненої злочином шкоди.

За таких обставин умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 в даний час не сприятиме виховному впливу покарання та не запобігатиме вчиненню нових правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08.04.2024, якоювідмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від основного та додаткового покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 05.09.2019, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3