УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №505/3961/24

Провадження №1-кс/505/1561/2024

14.11.2024 р. Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , у відсутності прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 03.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 03.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК У країни.

Як вбачається з клопотання в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 000087 від 03.02.2023, за фактом організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску, з корисливих мотивів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні,

06.07.2023ГУ ВБ СБ України надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, на виконання якого встановлено, що мешканка м. Донецьк ОСОБА_4 при спілкуванні з ОСОБА_5 запропонувала останньому організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, та їй необхідно сплатити 1000 доларів США в якості авансу, шляхом перерахування на банківську карту.

Так, при документуванні протиправної діяльності фігурантів кримінального провадження 19.09.2023 року ОСОБА_5 , видано кошти з фінансово-економічного управління СБ України у сумі 1000 доларів США, які останній в цей же день конвертував у національну валюту на суму 38200 грн. та відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № НОМЕР_1 перерахував кошти в сумі 38200 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_6 в якості авансу за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України.

При проведенні тимчасового доступу до інформації що містить банківську таємницю встановлено, що розрахунковий рахунок НОМЕР_3 відкритий в АТ «Універсал Банк», код МФО 322001, юридична адреса: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 та використовується разом з банківською карткою № НОМЕР_2 .

В подальшому після перерахунку вказаної суми коштів, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 29.09.2023 та 30.09.2023 намагалися незаконно перетнути державний кордон України, однак були виявлені працівниками ДПС України.

Далі, на полишаючи надію виїхати з території держави Україна, 08.10.2023 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 повторно намагалися перетнути державний кордон України, однак були виявлені працівниками ДПС України, при цьому кошти в сумі 38200 грн. ОСОБА_5 не повернуто.

Враховуючи те, що санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає конфіскацію майна та те, що вказаний розрахунковий рахунок може використовуватися в подальшому для організації та переправлення інших осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску та на ньому можуть зберігатися кошти отримані від протиправної діяльності виникла необхідність в накладенні арешту на вказаний розрахунковий рахунок.

Прокурор ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просить розглядати вищевказане клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, дійшов такого висновку.

Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України - ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна зокрема допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

А заборона або обмеження користування, розпорядження майном, як передбачено ч.11 ст.170 КПК України можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таким чином, вбачається що вищевказані речі зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З цих підстав вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Беручи до уваги те, що вищезазначене майно, яке може вказувати на вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 03.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 відкритий в АТ «Універсал Банк», код МФО 322001, юридична адреса: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_6 , заборонивши власнику та третім особами користуватися, розпоряджатися вказаним рахунком та проводити будь які фінансові операції з використанням вказаного рахунку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1