Справа № 700/539/24
Провадження № 1-кп/700/106/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, не судимого, не одруженого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, який затверджений Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, на усій території України оголошено загальну мобілізацію на 90 діб, яка неодноразово продовжувалась та триває.

Так, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 18/52від 01.05.2024 визнаний придатним до проходження військової служби та підлягав призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 01.05.2024 о 16 год. 10 хв. отримав бойову повістку про виклик на 05 год. 00 хв. 03.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації для подальшої відправки на проходження служби у лавах Збройних Сил України.

ОСОБА_4 , будучи у встановленому законом порядку належним чином повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу, достовірно знаючи, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ, Указу Президента України №64-2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні запроваджено введення воєнного стану, відповідно діє особливий період та Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69-2022 проводиться призов на військову службу за мобілізацією.діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, після визнання його військово-лікарською комісією придатним до військової служби за станом здоров`я та не маючи права на відстрочку від призову, в порушення вимог статті 65 Конституції України, статей 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року № 2232-ХП, статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69-2022, 03 травня 2024 року без поважних причин не прибув на визначений час та дату у отриманій ним повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що не прибув на визначений час та дату у отриманій ним повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки не бажає бути військовослужбовцем. Зокрема, вказує на те, що має похилого віку матір, а також те, що мав бойовий досвід на донецькому напрямку у 2015-2019 роках у період дії в Україні особливого стану, тому не бажає більше брати участь у бойових діях. Розуміє свою відповідальність і вважає, що для нього буде краще відбути покарання в місцях позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання задовільно. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Статтями 50, 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищенаведеної мети покарання, суд уважає, що звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим.

При цьому, з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією російської федерації та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_4 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Враховуючи фактичні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не маючи передбачених законодавством підстав на відстрочку від призову чи інших поважних причин, в період воєнного стану, при оголошеній загальній мобілізації, умисно проігнорував конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ст. 336 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_5