Справа № 461/51/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/832/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року про продовження дії строку обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 та зменшення розміру застави,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

вищевказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024 року, на два місяці, тобто до 10.09.2024 року включно:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також посадовими особами НАСВ, свідками у кримінальному провадженні, судовими експертами та спеціалістами, залученими до досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу задоволено частково.

Зменшено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави визначеної ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024 року з 635 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 1 922 780, 00 гривень, на 529 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 1 601 812, 00 гривень.

Частину застави в розмірі 320968, 00 грн., внесеної на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, відповідно до ухвали Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024 року за підозрюваного ОСОБА_7 згідно з платіжною інструкцією №44 від 22.03.2024 року АТ «Райффайзен Банк» - повернути заставодавцю директору ПП «Неотехбуд» ОСОБА_16 .

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що враховуючи, той факт, що в разі скасування постановлених обов`язків підозрюваного, він може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відтак ризики передбачені ст. 177 КПК України існують і надалі. Крім того для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчому необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дії з метою всебічного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції, частково задовольнив клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та визначення меншого розміру застави та повернення частини сплаченої застави, з урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, який раніше не засуджений, позитивно характеризується за місцем проживання, його матеріальне становище, стан здоров`я, соціальні зв`язки, маючого на утриманні неповнолітню доньку та двох синів, які є особами І групи інвалідності, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, займається активною громадською та волонтерською діяльністю.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заперечення адвоката ОСОБА_9 та зменшенні розміру застави в сумі 300 000 грн. визначеної ОСОБА_7 ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що ухвала суду підлягає до скасування з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, захисника адвоката ОСОБА_9 та підорзюваного ОСОБА_7 , які заперечили доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано слідчим суддею районного суду.

Висновок суду першої інстанції про продовження дії строку обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

За наслідками апеляційного перегляду зроблено висновок про те, що встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК, продовжують існувати та на момент постановлення оскаржуваного рішення вони не були меншими у порівнянні з тим, якими були станом на 22.03.2024.

Надаючи відповідну оцінку, колегія суддів враховує те, що обов`язковою умовою, за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, у тому числі продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Адже підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».

Так, існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини /далі ЄСПЛ/ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Із наведеного вбачається, що навіть у випадку, коли б відбулося зменшення ймовірності настання одного чи кількох із встановлених ризиків, то само собою вказане не було б безумовною підставою для зменшення розміру застави, оскільки за змістом ч. 4 ст. 182 КПК суд має враховувати також й інші обставини у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що у разі скасування постановлених обов`язків підозрюваного, він може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а відтак ризики передбачені ст. 177 КПК України існують і надалі.

Разом з тим, для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчому необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дії з метою всебічного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження.

Зазначені ризики продовжують існувати та стороною захисту не повідомлено, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено фактів, які б вказували, що відповідні ризики зменшились у порівнянні з тими, якими вони були станом на момент прийняття рішення слідчим суддею 22.03.2024 року.

Тому, колегія суддів, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування і за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а також наведених вище обставин продовження існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції в цій частині.

Слідчий суддя, продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк дії обов`язків, частково задовольнив клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 зменшивши розмір застави, встановлений ухвалою слідчого судді від 22.03.2024, з 1 922 780, 00 гривень, на 529 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб 1 601 812, 00 гривень, оскільки вважав, що з урахуванням наявних ризиків та особи підозрюваного, який раніше не засуджений, позитивно характеризується за місцем проживання, його матеріальне становище, стан здоров`я, соціальні зв`язки, маючого на утриманні неповнолітню доньку та двох синів, які є особами І групи інвалідності, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, займається активною громадською та волонтерською діяльністю, саме такий вид забезпечення кримінального провадження буде необхідним і достатнім для недопущення порушення підозрюваним процесуальної поведінки.

За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про зменшення розміру застави, визначеного ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024 року.

Так, порядок визначення розміру застави регулюється ст. 182 КПК.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (ч. 2 ст. 182 КПК)

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків (ч. 3 ст. 182 КПК).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого кримінального правопорушення, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (п. 3 абз. 1, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Розмір застави визначається судом із урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, він не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу до особи було застосовано безальтернативне ув`язнення.

Разом із цим, сума застави повинна бути оцінена, враховуючи самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 78 рішення ЄСПЛ від 28.09.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

Із огляду на наведене, ураховуючи роль підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому дій, наявність обґрунтованої підозри та встановлених ризиків, які не зменшилися, слідчий суддя, мотивуючи зменшення розміру застави, дійшов помилкового висновку щодо можливості зменшення розміру застави із 1 922 780, 00 гривень до 1 601 812, 00 гривень.

Стороною захисту не доведено здатність застави у розмірі 1 601 812, 00 гривень гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому колегія суддів також враховує, що визначена сума застави у розмірі 1 922 780, 00 гривень була внесена не самим підозрюваним чи членами його сім`ї, а іншою юридичною особою (ПП «Неотехбуд»), яка добровільно погодилася заплатити вказаний розмір застави, чим гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , фактично ні самим ОСОБА_7 , ні членами його сім`ї, не понесено жодних фінансових витрат щодо сплати застави.

Отже, зважаючи на наведене, застава в сумі 1 601 812, 00 гривень не здатна запобігти ризикам, наявність яких встановлена у цій справі та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим для ОСОБА_7 має бути визначено як альтернативний запобіжний захід заставу в сумі 1 922 780, 00 гривень.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу (п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК).

Так, згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК).

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду (п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК).

Із огляду на не підтвердження тверджень сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу шляхом зменшення суми застави, а також зважаючи на не взяття до уваги слідчим суддею ухвали від 22.03.2024, апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10 липня 2024 року про продовження дії строку обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 та зменшення розміру застави скасувати.

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.03.2024 року, на два місяці, тобто до 10.09.2024 року включно:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також посадовими особами НАСВ, свідками у кримінальному провадженні, судовими експертами та спеціалістами, залученими до досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4