КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1017/22
Провадження №1-кс/505/1285/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільськ Одеської області заяву ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , про відвід судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання заявника (справа № 505/1017/22, провадження № 505/1283/2024), про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000124 від 26.04.2022 та визнання бездіяльності старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання заявника (справа № 505/1017/22, провадження № 505/1283/2024), про повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000124 від 26.04.2022 та визнання бездіяльності старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, через сумнів у неупередженості судді.

Скарга та позиція заявника

У судовому засіданні, заявник підтримав свої вимоги щодо відведення судді ОСОБА_4 , зазначивши підстави, викладені у заяві.

ОСОБА_3 посилається на порушення вимог КПК України, які на думку заявника допущено суддею ОСОБА_4 14.07.2022 у справі № 505/1017/22, провадження №1-кс/505/806/22, під час розгляду клопотання органу дізнання про проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000124 за адресою проживання заявника.

Заявник стверджує про необізнаність судді, або про навмисне введення в оману заявника. Стверджує, що суддя ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 , що згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів судового засідання про санкціонування зазначеного обшуку не здійснювалось, оскільки це питання стосувалось проведення негласних слідчих (розшукових) дій, до яких відноситься проведення обшуку, та повідомив що таке фіксування не проводилось, в той час, коли обшук належить до слідчих (розшукових) дій, а не до негласних слідчих розшукових дій.

Вказує, що слідчим суддею ОСОБА_4 розглянуто клопотання про арешт майна ОСОБА_3 без повідомлення останнього та його дружини ОСОБА_6 , зазначає, що при розгляді клопотання про арешт майна, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не проводилося, журнал судового засідання не вівся.

Вважає, що накладення арешту на майно заявника у кримінальному провадженні було не співрозмірним. Заявник посилається на прояв особистої зацікавленості судді у розгляді справи відносно ОСОБА_3 , зазначає, що суддя фактично вирішив спір, який розглядався в іншому суді в порядку цивільного судочинства.

Крім того, заявник посилається на факти звернення до Вищої ради правосуддя із дисциплінарними скаргами стосовно судді ОСОБА_4 , за результатами розгляду яких ухвалою Вищої ради правосуддя № 186/3дп/15-24 від 24.01.2024 відмовлено у відкритті дисциплінарного провадження стосовно судді ОСОБА_4 , ухвалою № 576/3дп/15-24 від 28.02.2024 відкрито дисциплінарне провадження, ухвалою № 1133/3дп/15-24 від 17.04.2024 відмовлено у притягненні судді Котовського міськрайонного суду ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_3 зазначає про скерування 22.03.2023 року до Одеської обласної прокуратури заяви про вчинення кримінальних правопорушень старшим дізнавачем СД Подільського РУП ГУНП в Одеської області ОСОБА_5 , прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та суддею ОСОБА_4 , передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 162, та ч. 2 ст. 375 КК України. Зазначає, що 21.03.2023 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/5569/23, провадження № 1-кс/522/1855/23, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено.

Зазначає, що представником заявника 24.01.2023 до Котовського міськрайонного суду подано клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 , накладеного ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2022 року у справі № 505/1017/22 провадження № 1-кс/505/806/22, в межах кримінального провадження № 0000124. ОСОБА_3 зазначає, що у клопотанні судді було доведено факт відсутності складу злочину, та відсутність підстав для накладення арешту на майно заявника. Разом з тим, 03.04.2023 суддею ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зняття арешту з майна відмовлено.

Вважає, що при ознайомленні з ухвалою суду про відмову у скасуванні арешту на майно у стороннього спостерігача обов`язково виникнуть сумніви в неупередженості судді.

ОСОБА_3 вважає, що його звернення до Одеської обласної прокуратури зі заявою про вчинення кримінального правопорушення суддею ОСОБА_4 та звернення з дисциплінарними скаргами до Вищої ради правосуддя не будуть сприяти об`єктивному та всебічному розгляду справи ОСОБА_4 .

Окрім того, ОСОБА_3 посилається на те, що 26.04.2023 закінчились строки досудового розслідування, та до цього часу ОСОБА_3 не було повідомлено про підозру. Зазначає, що суддею ОСОБА_4 безпідставно продовжено строк досудового розслідування за необґрунтованим клопотанням дізнавача, що на думку заявника вказує на навмисні протиправні дії органу дізнання, прокуратури та судді.

Вважає, що в подальшому дії та рішення органу дізнання та судді ОСОБА_4 будуть направлені на створення штучних доказів винуватості заявника.

Судовий розгляд заяви

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2024 головуючим суддею у справі щодо відводу судді ОСОБА_4 визначено суддю ОСОБА_1 .

20.08.2024 суддею ОСОБА_1 витребувано матеріали справи № 505/1017/22, провадження № 1-кс/505/1283/2024) та повідомлено заявника та суддю ОСОБА_4 про судове засідання щодо розгляду заяви про відвід судді о 10 год. 00 хв. 22.08.2024.

У судовому засіданні 22.08.2024 ОСОБА_3 підтримав свою позицію щодо відводу судді, клопотав про оголошення перерви у судовому засіданні з метою надання суду документів, що підтверджують доводи, викладені у клопотанні.

У судовому засіданні оголошено перерву до 15 год. 30 хв. 28.08.2024.

22.08.2024 ОСОБА_3 до Котовського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» судді ОСОБА_1 скеровано заяву про розгляд скарги за відсутності заявника із додатками копіями скарг заявника на адресу Вищої ради правосуддя від 24.11.2023, 10.12.2023, 20.12.2023, 04.04.2023, копіями витягів з ЄРДР у кримінальних провадженнях № 0000159 від 11.05.2023, № 0000160 від 11.05.2023, № 0000122 від 14.06.2024, № 0000073 від 10.04.2024, копіями ухвал Вищої ради правосуддя № 186/3дп/15-24 від 24.01.2024, № 576/3дп/15-24 від 28.02.2024, № 1133/3дп/15-24 від 17.04.2024, копіями ухвал Котовського міськрайонного суду від 03.04.2024 (справа № 505/1017/22, провадження № 1-кс/505/199/2023), від 15.11.2023 (справа № 505/1017/22, провадження № 1-кс/505/1562/2023), від 28.03.2024 (справа № 505/1017/22, провадження № 1-кс/505/253/2024).

У судове засідання, призначене на 15 год. 30 хв. 28.08.2024 заявник ОСОБА_3 не з`явився.

Мотиви суду

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Через ці ж підстави йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, ч. 2 ст. 80 КПК України.

Суд зазначає, що безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, через встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 26.04.2022 за № 0000124, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, здійснювалось сектором дізнання Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Впродовж досудового розслідування орган дізнання звертався до Котовського міськрайонного суду Одеської області з клопотаннями про надання дозволу на обшук, про арешт тимчасово вилученого майна, про продовження строків досудового розслідування, про надання тимчасового доступу до речей та документів (у ЄДРСР справі присвоєно єдиний унікальний номер 505/1017/22).

Відповідно до досліджених у судовому засіданні документів, орган дізнання встановив, що рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі № 420/7464/20, зокрема, стягнуто з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2 000 гривень, 01.04.2022 ОСОБА_3 звернувся до Управління державної казначейської служби Подільського району Одеської області від імені ОСОБА_8 , який загинув 24.02.2022, із заявою про перерахування грошових коштів за надання професійної правової допомоги у розмірі 2 000 грн, чим, можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В квартирі, в якій проживає заявник ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , в межах зазначеного кримінального провадження проведено обшук, під час якого вилучено речі та документи.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 18.07.2022 задоволено клопотання старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення вказаного обшуку, з метою збереження слідів кримінального правопорушення, місцем зберігання майна визначено Подільське РУП ГУ НП в Одеській області.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.08.2022 зазначену ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.07.2022 про арешт майна залишено без змін.

Ухвалами слідчого судді ОСОБА_4 від 26.04.2023 та 26.10.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000124 до шести місяців, востаннє до 26.04.2024.

У задоволенні клопотанням представника ОСОБА_3 від 25.01.2023 про скасування арешту майна, яке було вилучене за місцем проживання ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від 03.04.2023 відмовлено. Також ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 15.11.2023 повторно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 12.09.2023 про скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною першою статті 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини четвертої статті 370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали, що викладається окремим документом, зазначаються суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається, встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Вмотивованість це вимога до суду наводити письмово у рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

Постановляючи ухвали про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 про скасування арешту майна, суддею ОСОБА_4 вмотивовано їх тим, що арештоване майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, які необхідні для повного та всебічного розслідування, тому і надалі існує потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та тим, що підставою арешту майна є його відповідність критеріям, встановленим у статті 98 КПК України, зокрема як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Баланс між вмотивованістю судового рішення як гарантією реалізації принципу верховенства права та часом, витраченим на пошук відповідей на всі без винятку аргументи сторін, досягається, зокрема, шляхом виключення необхідності надавати відповіді абсолютно на всі доводи учасників справи.

З огляду на наведене, враховуючи наявність в ухвалах слідчого судді ОСОБА_4 у справі № 505/1017/22 мотивів їх постановлення, не виникає сумнівів у його неупередженості.

З приводу введення ОСОБА_3 в оману слідчим суддею ОСОБА_4 , щодо належності питання санкціонування обшуку у житлі до негласних слідчих розшукових дій, слід зазначити наступне.

Незважаючи на посилання заявника на зазначену обставину у клопотанні про відвід судді та ствердження про існування таких обставин у судовому засіданні, заявником не надано суду підтвердження надання такої інформації слідчим суддею ОСОБА_4 .

Окрім того, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 11.08.2024 (номер судового провадження 11-сс/813/1029/22) встановлено, що слідчий суддя ОСОБА_4 дійшов правильного висновку, що майно, яке виявлено 15.07.2022 року під час обшуку в квартирі ОСОБА_3 , має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказу необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, зокрема, на вилученій комп`ютерній техніці за допомогою програмних засобів могли бути сформовані, а на друкарському пристрої могли бути роздруковані вищевказані документи. Крім того, зазначені вище документи можуть зберігатися в електронній формі на вилучених електронних пристроях.

Зважаючи на планування в рамках кримінального провадження проведення відповідних експертних досліджень щодо вилученої техніки, суддя обґрунтовано задовольнив клопотання дізнавача та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження.

Окрім того, судом апеляційної інстанції звернуто увагу заявника ОСОБА_3 З на те, що факт не повідомлення про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, не має ніякого правового значення при вирішенні питання щодо арешту майна з метою збереження речового доказу, оскільки уданому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Також, в контексті посилання на відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та порушення процедуру збирання доказів, апеляційний судом зазначено, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Окрім того, судом апеляційної інстанції досліджено питання відсутності в матеріалах судової справи журналу судового засідання та аудіозапису судового засідання про розгляд питання щодо арешту майна у кримінальному провадженні № 0000124.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на зазначене, апеляційний суд констатував відсутність порушення принципу повного фіксування судового провадження.

Суд зазначає, що лише самі факти звернення із скаргами про дисциплінарні проступки судді до Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарних проваджень стосовно судді, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками неправомірних дій судді, без прийняття рішень по суті за результатом дисциплінарних чи кримінальних проваджень, не підтверджують обставини, які викликаються сумів у неупередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Враховуючи відомості, викладені у заяві про відвід, дослідивши матеріали клопотання про відвід, відомості, які містяться у справі № 505/1017/22, провадження № 1-кс/505/1285/2024, заслухавши пояснення заявника, судом не встановлено обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , відтак, підстави для відводу, визначені ст. 75 КПК відсутні, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що скарга заявника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 77, 80-82, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання заявника (справа № 505/1017/22, провадження № 505/1283/2024) про повернення речових доказів у кримінальному провадженні №0000124 від 26.04.2022 та визнання бездіяльності старшого дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

Матеріали клопотання ОСОБА_3 (справа № 505/1017/22, провадження № 505/1283/2024) повернути судді Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 02.09.2024.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9