Справа № 149/3504/24
Провадження №11-сс/801/869/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у кримінальному провадженні № 0000459 від 30.10.2024 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, розлученого, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, з III групою інвалідності, раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2024 року застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 28 грудня 2024 року (включно).

Визначено заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави покладено обов`язики на підозрюваного ОСОБА_7 , передбачені пунктами 1-4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено на час дії ухвали суду.

Згідно клопотання слідчого ОСОБА_7 30 жовтня 2024 року о 00 год. 05 хв., перебуваючи у дворі житлових будинків АДРЕСА_3 привів у дію гранату "GHO-1", внаслідок розліту осколків якої було пошкоджено транспортні засоби та скло у вікнах будинків.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2024 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та постановити ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що слідчою суддею в порушення вимог ч. 4 ст. 95 КПК України надано оцінку доказам, які безпосередньо не досліджувались в судовому засіданні

Крім того, ухвала не містить належного обґрунтування на підставі яких доказів встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Захисник просить врахувати дані про особу ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, з 2014 року приймає участь у російсько-українській війні, за що має ряд нагород та відзнак, є учасником бойових дій, учасником всеукраїнської громадської організації «Ніхто крім нас», має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується за місцем реєстрації та навчання і лише одна характеристика з останнього місця служби, де він посередньо характеризується, не спростовує відомості про особу підозрюваного.

Також захисник зазначає, що слідчим суддею невірно трактовано повідомлення ТВО в/ч НОМЕР_1 від 31.10.2024 про те, що ОСОБА_7 виключено зі списків особового складу, оскільки в дійсності він переведений до іншої частини.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 30.10.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, 31.10.2024 року йому повідомлено про підозру.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Вказане свідчить про те, що на стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який розлучений, посередньо характеризується за місцем несення служби, як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв, яка не завжди адекватно реагує на зауваження та має низький рівень виконавчої дисципліни, повідомлення ВЧ НОМЕР_1 від 31 жовтня 2024 року, згідно якого 04 жовтня 2024 року солдата ОСОБА_7 виключено зі списків особового складу, щодо ОСОБА_7 23 жовтня 2024 року складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, із використанням бойової гранати в подвір`ї житлових будинків, поруч з дитячим майданчиком, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинений злочин, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення злочину, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, адже він оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Посилання захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України, тому його твердження щодо недоведеності наявності ризиків суд апеляційної інстанції не приймає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 242 240 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4