31.10.2024
Справа № 335/3404/24
Провадження № 1-кп/331/626/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальними актами відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.5 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження з обвинувальними актами відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.5 ст.186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурор обґрунтував тим, що ризики, які були підставою для застосування вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, оскільки ризики, що мали місце на стадії досудового розслідування, наразі не зменшились та не змінились.

Захисник ОСОБА_10 - ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав свого захисника.

Інші учасники справи поклались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою, під час дії військового стану, а тому суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_10 , може вдатись до спроб переховуватися від суду, оскільки обвинувачений вже перебував у розшуку по іншому кримінальному провадженні, та без перешкод може залишити будь-яке місце проживання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд також зазначає, що у відношенні ОСОБА_10 вже слухається в суді кримінальне провадження за аналогічні злочини, по якому ним порушено умови перебування під домашнім арештом, судом було застосовано привід у судове засідання, а по іншому кримінальному провадженню оголошено у розшук.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Тому, враховуючи вищенаведене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, обвинуваченому ОСОБА_10 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави.

Прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлено клопотання про направлення кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що з початку лютого 2023 року по березень 2023 учасники організованої групи неодноразово безпосередньо планували вчинення розбійного нападу на ОСОБА_11 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , підшукали засоби та знаряддя, підшукали співучасників та фактично створили умови для вчинення злочину, однак припинили свої активні дії з причин, іцо не залежали від їх волі, а саме отримали інформацію про те, що за їх діяльністю можуть стежити працівники правоохоронних органів, у зв`язку з чим існує реальний ризик їх викриття та затримання.

Разом з цим, під час підготовки до вчинення вказаного злочину учасниками організованої групи було отримано інформацію про те, що ОСОБА_12 , який переміщується на автомобілях Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 та Lexus ES 250, д.н.з. НОМЕР_2 , може перевозити великі суми грошових коштів і цінностей.

З метою заволодіння вказаними цінностями ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, почали здійснювати спостереження за потерпілим. Встановивши його маршрут пересування та місце положення належних йому транспортних засобів, ОСОБА_10 , діючи, у складі організованої ним злочинної групи, разом з ОСОБА_9 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перелізли через паркан автостоянки за адресою: АДРЕСА_2 ., розбили скло у пасажирських дверях автомобілів тим самим отримали можливість для незаконного проникнення до них.

У цей же час їх помітив сторож вказаної автостоянки ОСОБА_13 , до якого співучасники застосували невстановлений газовий балончик, з метою унеможливлення їх викриття та затримання.

Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та дві особи матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, покинули територію стоянки та покинули місце події не заволодівши при цьому будь-якими матеріальними цінностями.

Крім того, 09.05.2023 приблизно о 10:45 годині ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, у складі організованої ним злочинної групи, разом з ОСОБА_9 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом розбиття скла, проникли до автомобіля ОСОБА_14 Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_3 , відкрито викрали його майно, чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 6745,00 гривень.

Після цього, 11.05.2023 приблизно о 11:15 годині ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, у складі організованої ним злочинної групи, разом з ОСОБА_9 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом проникнення до автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_4 , відкрито викрали грошові кошти ОСОБА_15 , чим спричинили останньому матеріальний збиток на загальну суму 2052500,00 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є особливо великим розміром.

Не зупиняючись на досягнутому, 26.09.2023 приблизно о 11:18 годині ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у складі організованої ним злочинної групи, разом з ОСОБА_9 та двома особами матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_5 , прибули на проїжджу частину біля будинку АДРЕСА_3 , де зупинився автомобіль ОСОБА_16 BMW X4, д.н.з. НОМЕР_6 , та шляхом проникнення до вказанного автомобілю, відкрито викрали сумку в якій знаходився золотий ланцюг, в.агою приблизно 2,83 г вартістю 6820,56 гривень, окуляри фірми Ray Ban, вартістю 4639,2 гривень та грошові кошти 24 220,00 гривень ОСОБА_16 , чим спричинили останній матеріальний збиток на загальну суму 35 679,76 гривень.

Як встановлено під час досудового слідства останнім місцем вчинення злочину є територія Вознесенівського районну м. Запоріжжя.

Місце вчинення злочину, який органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.14 - ч.4 ст.187 КК України органом досудового розслідування достеменно не встановлено, оскільки він вчинявся на всій території м. Запоріжжя, так як обвинувачені, готуючись до вчинення злочину, у різних місцях міста спостерігали за потерпілим, вивчали його графік переміщення, встановлювали засоби для спостерігання тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КІІК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне провадження. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить направити матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0000367 від 04.03.2023 та № 0000102 від 09.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.5 ст.186, ч.5 ст.186 та ч.1 ст.14 - ч.4 ст.187 КК України відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 до Запорізького апеляційного суду для визначення підсудності за Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Обвинувачені та захисники обвинувачених заперечили проти клопотання прокурора.

Представник потерпілого підтримала позицію прокурора.

Вивчивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Як встановлено матеріалами справи епізоди злочинної діяльності вчинені обвинуваченими на території Вознесенівського районну м.Запоріжжя. При цьому, суд зазначає, що жодна з територій, на яких згідно обвинувального акту були вчинені зазначені кримінальні правопорушення, не відноситься по територіальності до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Згідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суд з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінальних проваджень щодо обвинувачених, суд вважає за необхідне вказане кримінальне провадження направити до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про його передачу на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 184, 194, 314, 315, 316, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» на два місяці, без права внесення застави, а саме до 31 грудня 2024 року, включно.

Клопотання прокурора про направлення кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя задовольнити.

Звернутися із поданням до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з обвинувальними актами відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.5 ст.186, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.5 ст.186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.15, ч.5 ст.186 КК України,на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, в частині продовження запобіжного заходу, протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1