Справа № 274/6683/24
Провадження № 1-кп/0274/789/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2024 за № 0000267, про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області, є громадянином України, розлучений, здобув середню-спеціальну освіту, непрацевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 на початку червня 2024 року на території свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 виявив дикорослі рослини конопель, листя яких він зірвав та помістив до металевої каструлі, яку залишив у гаражному приміщенні свого домогосподарства до 25.06.2024.

В подальшому, 25.06.2024 в період часу з 13 год. 00 хв. по 13 год. 45 хв., під час огляду місця події, а саме: території домоволодіння АДРЕСА_1 , працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у гаражному приміщенні за місцем проживання ОСОБА_5 було вилучено вище вказану суху рослинну суміш, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою 546,51 грам, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, хоча й дещо непослідовно, визнав повністю та показав, що він дійсно на території домоволодіння, яке належить його донці ОСОБА_6 та в якому він проживає, росла дикоросла конопля, яка періодично самостійно проростає, після чого він її скошує та використовує, в т.ч. й насіння для господарських потреб. В 2024 році, більш точну дату та час не пам`ятає, за місцем свого проживання він добровільно видав працівникам поліції металеву каструлю, в якій містилося зірване ним та висушене листя дикорослої коноплі. Про свій вчинок шкодує, щиро кається у скоєному, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість також доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

даними протоколу огляду місця події від 25.06.2024 із фототаблицями до нього, якими підтверджується, що вході вказаної слідчої дії, проведеної за письмової згоди власника домоволодіння ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , було зафіксовано обстановку на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , а також виявлено в гаражному приміщенні та вилучено суху зелену рослинну масу, ззовні схожу на коноплю, яку було поміщено до спецпакету № 7304535 (а.с. 60-66);

висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/106-24/9954-НЗПРАП від 11.07.2024, з якого встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була упакована до спеціального пакету № 7304535, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 546,51 г. (а.с. 68-75);

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2024 за участю ОСОБА_5 , проведеного в присутності понятих, під час проведення якого ОСОБА_5 розповів про обставини скоєння ним злочину, а саме: придбання та зберігання наркотичного засобу, та на місці на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , показав місце у дворі, де він зірвав дикорослі рослини коноплі, та місце в гаражі, де він в металевій каструлі зберігав наркотичний засіб канабіс, який вилучили працівники поліції, (а.с. 84-87).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За клопотанням прокурора та зі згоди учасників судового провадження суд, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших, окрім вищевказаних, доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також необхідних для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися.

Аналізуючи показання обвинуваченого та досліджені докази, надані стороною обвинувачення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 своїми протиправними та винними діями скоїв, при встановлених у суді обставинах, суспільно небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, у великих розмірах, без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 12 КК України, є нетяжким умисним злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 : раніше не судимий; не працевлаштований; є розлученим; за місцем проживання характеризується з негативної сторони - на нього неодноразово надходили скарги від сусідів, перебуває на обліку як сімейний насильник, притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП; не звертався за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра, однак, з 2019 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання кількох наркотичних речовин. Синдром залежності».

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України строком 2 роки. Окрім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, підтвердженої інформації про отримання ним доходів немає, тому відсутні підстави розглядати можливість призначення йому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, щиро розкаявся, а також зважаючи на поведінку обвинуваченого після скоєння злочину та беручи до уваги висловлені в судових дебатах позиції прокурора та захисника про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на відсутність клопотань з даного приводу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 06 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA0006797; код класифікації доходів: 24060300).

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: наркотичний засіб канабіс, загальною масою 546,51 г, який зберігається в спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області, після набрання цим вироком законної сили - знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1