Справа № 202/2046/24
Провадження № 1-кс/202/7155/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про повернення вилученого під час обшуку майна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся із заявою, в якій просить повернути йому майно, яке було вилучено 10 вересня 2024 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за цією заявою необхідно відмовити за наступних підстав:

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 1 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, слідчий суддя має вирішувати лише ті питання, які віднесені законом до його повноважень, і в спосіб, визначений законом.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Так, відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Тобто статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Виходячи зі змісту статті 303 КПК України, у випадку неповернення слідчим, дізнавачем, прокурором тимчасово вилученого майна або нездійснення інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим кодексом строк, особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може звернутися до слідчого судді зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а не із заявою про повернення майна.

В даному випадку заявником подана слідчому судді не скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, а заява про повернення майна, яка не містить обґрунтування протиправності рішень, дій чи бездіяльності таких суб`єктів.

Заявником у його заяві взагалі не зазначено жодних конкретних рішень, дій чи бездіяльності, які він вважає неправомірними та бажає оскаржити слідчому судді.

Отже, заявником при зверненні до слідчого судді не дотримані вимоги статті 303 КПК України.

Згідно з частиною 4 статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищенаведене, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про повернення вилученого під час обшуку майна необхідно відмовити.

При цьому слідчий суддя відзначає, що заявник не позбавлений можливості реалізовувати своє право на судовий захист у інший спосіб, визначений законом, - шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора відповідно до статті 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про повернення вилученого під час обшуку майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_3