Справа № 279/4992/24 Провадження № 1-кс/279/943/24
У Х В А Л А
Дізнавач СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській областізвернувся з клопотанням про арешт майна, в якому вказав, що 08.08.2024 року до чергової частини Коростенського РУП надійшло повідомлення від працівника територіального сервісного центру №1843, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , про те, що під час переоформлення легкового автомобіля марки АУДІ А6, д.н.з НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 надав свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_2 на вище вказаний автомобіль з явними ознаками його підробки.
08.08.2024 року в період часу з 10 год. 10 хв. по 10 год. 40 хв. було проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено легковий автомобіль марки АУДІ А6 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль серія НОМЕР_2 , яке поміщено до спец пакету CRI 1100153.
Вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Клопотав про накладення арешту на майно, а саме: на легковий автомобіль марки АУДІ модель А6 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та свідоцтво про реєстрацію на даний автомобіль серія НОМЕР_2 , яке поміщено до спец пакету CRI 1100153.
Речі, які було вилучено під час огляду 08.08.2024 року, визнано речовим доказом.
Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Судом встановлено, що вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , може предметом злочинного посягання у кримінальному правопорушенні за ст.358 ч.1 КК України, тому є підстави вважати, що воно може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.
У той же час, клопотання не містить обгрунтування того, що все інше зазначене у ньому майно може бути предметом такого злочинного посягання, як проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, тому не може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що дізнавачем доведено необхідність арешту лише частини зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2 у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
У накладенні арешту на легковий автомобіль марки АУДІ модель А6 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 відмовити.
Копію ухвали направити дізнавачу для виконання вимог ст.169 ч.3 КПК України щодо майна, в арешті якого відмовлено, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1