ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5299/24
Провадження № 1-в/210/748/24
У Х В А Л А

іменем України

05 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 вважав заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст.75 Кримінального кодексу України, звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 5 березня 2021 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням п. б) пп. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 2 міс. Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.08.2021 року виправлено описку у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 року та поставлено вважати вірною дату ухвалення вироку 06.08.2021 року.

28.03.2022 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 серпня 2021 року та за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців. Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку. Зараховано у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 серпня 2021 року, з дати його фактичного затримання з 25.01.2022 до дня проголошення вироку.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 року виправлено описку у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року та поставлено вважати вірним, що призначене ОСОБА_3 покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково складається покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 року та за даним вироком.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за вчинене діяння 14.10.2020 року, сума матеріального збитку становить 415,00 гривень.

З вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року встановлено, що ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: від 08.12.2020 року, сума матеріального збитку становить 2615,60 гривень; від 09.12.2020 року, сума матеріального збитку становить 1705,66 гривень; від 17.12.2020 року, сума матеріального збитку становить 1013,92 гривень; від 18.12.2020 року, сума матеріального збитку становить 2849,89 гривень; від 23.12.2020 року, сума матеріального збитку становить 2054,10 гривень; від 03.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 1120,00 гривень; від 05.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 2197,06 гривень; від 06.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 508,14 гривень; від 10.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 725,78 гривень; від 11.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 1460,40 гривень; від 16.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 1875,20 гривень; від 22.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 1057,76 гривень; від 25.01.2021 року, сума матеріального збитку становить 1630,00 гривень; від 02.02.2021, сума матеріального збитку становить 6254,16 гривень; від 06.02.2021 року, сума матеріального збитку становить 2413,32 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020 рік, становить 1051,00 грн (2102,00 грн *50% = 1051,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2021 на рівні 2270,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2021 рік, становить 1135,00 грн (2270,00 грн *50% = 1135,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2021 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2270,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 року, яким засуджено ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, декриміналізації не підлягає, оскільки ст. 309 КК України не підпадає під дію Закону №3886?IX.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами від 09.12.2020 року, 17.12.2020 року, 23.12,2020 року, 03.01.2021 року, 05.01.2021 року, 06.01.2021 року, 10.01.2021 року, 11.01.2021 року, 16.01.2021 року, 22.01.2021 року, 25.01.2021 року.

При цьому, за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: від 08.12.2020 року, 18.12.2020 року, 02.02.2021 року та 06.02.2021 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому, кожна з яких перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинені ним діяння по кожному епізоду є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.03.2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Строк покарання рахувати з моменту затримання.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди від 09.12.2020 року, 17.12.2020 року, 23.12,2020 року, 03.01.2021 року, 05.01.2021 року, 06.01.2021 року, 10.01.2021 року, 11.01.2021 року, 16.01.2021 року, 22.01.2021 року, 25.01.2021 року), на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди від 08.12.2020 року, 18.12.2020 року, 02.02.2021 року та 06.02.2021 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 6 серпня 2021 року та за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку. Зараховано у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 серпня 2021 року, з дати його фактичного затримання з 25.01.2022 до дня проголошення вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1