ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3281/24 Справа № 192/2309/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що за час відбування покарання, а саме з 06.10.2022 року, ОСОБА_7 має лише 6 заохочень. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 раніше тричі звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив та вчиняв нові умисні злочини проти власності, в тому числі в період умовно-дострокового звільнення. Також засуджений вчиняв злочини в період іспитового строку.

Стверджує, що матеріали справи не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року задоволено подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, посилання суду на те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був залучений до робіт на об`єктах установи, на цей час працевлаштований прибиральником території, однак залучення до робіт з благоустрою та на об`єктах установи не свідчить про те, що засуджений ставленням до праці довів своє виправлення.

Окрім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою та вчиняв нові умисні злочини, в тому числі, в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про відсутність належних висновків у останнього щодо своєї поведінки.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія № 21 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4