26.07.2024

Справа № 642/2336/24
Провадження № 1-кп/642/442/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 0000016 від 07 квітня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця на посаді оператора третього відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 проходячи військову службу на посаді оператора третього відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 , на початку березня 2024 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, під час виконання бойового завдання у складі військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , більш точне місце не підлягає розголошенню під час дії воєнного стану, знайшов у зборі ручну гранату Ф-1 з підривачем до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ, які останній став носити та зберігати при собі для ведення бойових дій.

07 квітня 2024 о 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 виїхав автобусом з місця розташування військової частини НОМЕР_1 , з АДРЕСА_2 до м. Харків, прямуючи у подальшому у відпустку до м. Черкаси Черкаської області. Таким чином, останній без передбаченого законом дозволу, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, привласнив знайдену на бойових позиціях ручну гранату Ф-1 з підривачем до ручних осколкових гранат типу УЗРГМ, яку зберігав у своєму рюкзаку.

Цього ж дня, о 09 год. 20 хв. ОСОБА_4 приїхав до м. Харкова, зайшов до станції «Індустріальна» КП «Харківський метрополітен», доїхав до станції «Південний вокзал» КП «Харківський метрополітен», де у вестибюлі вищевказаної станції був зупинений працівником поліції. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», з метою проведення превентивних заходів по виявленню осіб, які мають при собі вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, наркотичні засоби, психотропні речовини їх аналоги та прекурсори працівник поліції припинив злочинну діяльність останнього.

У подальшому, в ході огляду місця події, у період часу з 11 год. 47 хв. по 12 год. 17 хв. у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено корпус ручної гранати Ф-1 та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ, які останній зберігав у своєму рюкзаку.

Згідно висновку експерта, надані на дослідження предмети є корпусом ручної гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, в окремому стані (без засобу підриву) до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, підривачем до ручних гранат типу УЗРГМ, промислового способу виготовлення, який є вибуховим пристроєм, до категорії бойових припасів не відноситься. У своїй сукупності (штатному з`єднанні) корпус ручної гранати Ф-1 з підривачем до ручних гранат типу УЗРГМ утворюють ручну гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, що зазначені в обвинувальному акті та показав, що він проходячи військову службу в АДРЕСА_2 на позиціях знайшов ручну гранату Ф-1 у зборі, яку поклав у свій рюкзак. Вранці 07 квітня 2024 р. він виїхав автобусом з м. Куп`янськ до м. Харкова, де на станції метро «Південний вокзал» був зупинений працівниками поліції і на питання, чи є у нього заборонені предмети повідомив про знайдену гранату, яка знаходиться у його рюкзаку і яку було вилучено.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується виключно позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, щиро кається у вчинені злочину, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, на теперішній час в лавах ЗСУ захищає незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

З врахуванням всіх наведених обставин і даних щодо особи винного, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.04.2024 р. підлягає скасуванню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/121-24/10041 від 17.04.2024 р. в розмірі 6058 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 в період дії іспитового строку покласти на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у випадку звільнення - на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова 12.04.2024 р. скасувати.

Речові докази: корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням «23-И-254 ТНТ» та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ з маркуванням «124-69 УЗРГМ 583», які відповідно до квитанції № 12 від 20.04.2024р знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р «Про передачу майна для потреб Збройних Сил» від 26.02.2022р. передати на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати - вартість проведення судової вибухотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-24/10041 від 17.04.2024 р. в розмірі 6058 грн. 24 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1