Справа № 953/4883/23
н/п 1-кс/953/6045/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву підозрюваного ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000398 від 12.04.2023

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду перебуває клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 12.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлено відвід прокурору ОСОБА_4 від участі у судовому розгляді вищезазначеного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що у прокурора зі слідчим існує домовленість про звільнення злочинців, до яких застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а щодо нього постійно звертаються з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що є несправедливим. Крім того, зазначив, що його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень є недоведена.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 заяву підозрюваного підтримав.

Прокурор заперечував проти заяви підозрюваного, зазначив, що відсутні підстави для відводу, передбачені законом.

Слідчий підтримав позицію прокурора, просив відмовити у задоволенні заяви.

Суд заслухавши позицію сторін, дослідивши подану ОСОБА_3 заяву про відвід, приходить до наступних висновків.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення. За частиною 1 статті 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Здійснення об`єктивного розслідування прокурором є одним із основоположних міжнародних стандартів. Так, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13). Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.

Стаття 77 КПК України визначає перелік підстав, які виключають участь у кримінальному провадженні прокурора, зокрема, така участь неможлива у випадку, коли існують підстави, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Так, відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв упередженості, як підстави для відводу прокурора. Втім, системний аналіз норм статті 77 КПК України дозволяє визначити її як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Вказана зацікавленість може носити як особистий характер, так і може бути обумовленою заздалегідь сформованими внутрішніми переконаннями службової особи щодо певних фактів і обставин. При цьому вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначав, що безсторонність (неупередженість) має визначатися згідно з (1) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретної особи, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечувала сама особа достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо безсторонності особи з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Обставини, на які посилається підозрюваний у заяві, не є підставами для відводу прокурора та не свідчать про необ`єктивність чи упередженість прокурора у кримінальному провадженні № 0000398 від 12.04.2023.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, заявником не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказували б на необ`єктивність та упередженість прокурора у вказаному кримінальному проваджені.

З огляду на викладене, підстави до задоволення заяви про відвід прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст. 81, 372 КПК, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_3 про відвід прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 12.04.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1