У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1899/24

Номер провадження 1-кс/184/405/24

19 вересня 2024 року

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в подане у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000413 від 13.09.2024 року клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шолохово, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працює, навчається в ДПТНЗ «ПЦППРК Дніпропетровської обласної ради», не одружений, малолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_6 , слідчого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000413 від 13.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що у вересні 2024 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити підпал релейної шафи залізничної колії, належної АТ «Покровський ГЗК», що розташована в місті Покров Нікопольського району Дніпропетровської області, по вулиці Партизанській.

Реалізуючи свій злочинний намір 13.09.2024 близько 02 години неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , на мопеді, під керуванням останнього, прибув в місто Покров Нікопольського району Дніпропетровської області на вулицю Партизанську, маючи при собі пляшку з паливною рідиною та запальничку. Підійшовши до релейної шафи в той же день та час ОСОБА_4 облив її з пляшки паливною рідиною. Після цього ОСОБА_4 підпалив запальничкою релейну шафу залізничної колії, належної АТ «Покровський ГЗК». В цей час ОСОБА_7 знімав дії ОСОБА_4 на власний мобільний телефон та слідкував за місцевістю, щоб їхні дії ніхто не виявив.

Внаслідок підпалу релейна шафа залізничної колії АТ «Покровський ГЗК» була знищена.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 194 КК України умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

17.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Зокрема, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на те, що останньому 17.09.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення вищевказаного злочину. ОСОБА_4 неповнолітній, постійних засобів для існування не має, ніде не працює, вчиняв інші подібні злочини та може продовжувати їх вчиняти. Досудове розслідування розпочате 13.09.2024 року, слідчі дії проводяться, встановлюються свідки і очевидці події, тому не всі свідки ще допитані, а також необхідно провести слідчі дії із свідками. Об`єктивні покази цих свідків мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його законний представник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту лише в нічний час.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:

- протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено речові докази по справі;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який розповів про обставини вчиненого ним злочину та вину у вчиненні вказаного злочину визнав у повному обсязі;

- оглядом мобільного телефону ОСОБА_4 ;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 .

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п.175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є належні факти та інформація про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може покинути відомі місця його проживання, реєстрації та виїхати за межі м. Покров.

Водночас, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим наявності ризику впливати на свідків та потерпілого, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, оскільки жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження останніх, слідчим не надано.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України того, що ОСОБА_4 буде продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки постійних засобів для існування не має, ніде не працює, вчиняв інші подібні злочини та може продовжувати їх вчиняти.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наведений висновок слідчого судді повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де Суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Отже в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, посилання слідчого, на неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якої форми запобіжного заходу домашній арешт, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки саме застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час зможе запобігти встановленим та доведеним у судовому засіданні ризикам, передбаченому п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Такий висновок слідчого судді ґрунтується на призначенні, суті та порядку застосування вказаного запобіжного заходу, який відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло у певний період доби, виконання якого, у свою чергу, зможе забезпечити належну поведінку останнього.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У свою чергу, ч.4 коментованої статті унормовано, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, запобігання ризикам вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, може бути забезпечено за рахунок альтернативного запобіжного заходу.

Водночас, застосування найсуворішого запобіжного заходу виключно на підставі тяжкості вчиненого злочину суперечитиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою до застосування на підставі ч.5 ст.9 КПК України.

В силу ч.5 ст.17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Таким чином, слідчому судді не доведено, що задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного неможливо застосувати більш м`яку форму запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме домашній арешт у нічний час.

Так, у судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками процесу, що підозрюваний постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який свою провину визнає, а також недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якої форми запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час строком на 2 місяці, до 17 листопада 2024 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000413 від 13.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час строком на 2 місяці, починаючи з 19.09.2024 року до 17.11.2024 року включно, поклавши на нього обов`язки передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- заборонити залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 20.00 год. до 06.00 години наступної доби;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання чи перебування.

Виконання ухвали покласти на ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Копію ухвали для виконання направити начальнику ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю прокурору Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1