УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000041 від 17.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 17.07.2024, за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 15.07.2024 ТОВ «Медібор» звернулось з заявою та відповідними документами до УБН ГУНП в Житомирській області щодо видачі дозволу на здійснення вказаним товариством діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

У подальшому, під час виконання службових обов`язків щодо розгляду вказаної заяви у заступника начальника управління начальника відділу УБН ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 та старшого оперуповноваженого 2 відділу УБН ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ТОВ «Медібор» за видачу зазначеного дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, 19.07.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. під час зустрічі у приміщенні УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, ОСОБА_4 висунув медичному директору ТОВ «Медібор» ОСОБА_6 вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 50 тис. грн. за прийняття рішення про видачу вказаного дозволу. При цьому, останній повідомив, що надання дозволу погоджено з його керівництвом та у випадку передачі йому грошових коштів, рішення щодо видачі дозволу буде прийняте позитивно протягом одного двох днів.

У подальшому, 22.07.2024 приблизно о 17 год. 10 хв. під час зустрічі у приміщенні УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 50 тис. грн. за прийняття рішення про видачу дозволу на здійснення ТОВ «Медібор» діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

05.08.2024 під час обшуку приміщення УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, у службовому кабінеті ОСОБА_5 виявлено та вилучено частину зазначеної неправомірної вигоди у розмірі 36 тис. грн.

Крім того, встановлено, що у червні 2024 року ТОВ «Нова Надія» звернулось з заявами та відповідними документами до УБН ГУНП в Житомирській області щодо видачі дозволів на здійснення вказаним товариством діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

У подальшому, під час виконання службових обов`язків щодо розгляду вказаної заяви у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від ТОВ «Нова Надія» за видачу зазначених дозволів.

З цією метою, ОСОБА_4 було запрошено до приміщення УБН ГУНП в Житомирській області співвласника ТОВ «Нова Надія» ОСОБА_7 .

На виконання спільного злочинного плану, направленого на отримання неправомірної вигоди групою осіб, у ході зустрічі, яка відбулась 30.07.2024 у приміщенні УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, за участі ОСОБА_8 - співвласника ТОВ «Нова Надія» ОСОБА_4 представив останньому ОСОБА_5 , як свого безпосереднього керівника. У свою чергу, у ході спілкування ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 надавати йому неправомірну вигоду за сприяння у прийнятті рішень про видачу вказаних дозволів, на що ОСОБА_8 вимушений був погодитись.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне одержання неправомірної вигоди групою осіб, діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, приблизно о 11 год. 05.08.2024 під час зустрічі у приміщенні УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, ОСОБА_5 висунув співвласнику ТОВ «Нова Надія» ОСОБА_7 вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі 40 тис. грн. за прийняття рішення про видачу вказаних дозволів.

У подальшому, приблизно о 17 год. 45 хв. 05.08.2024 під час зустрічі у приміщенні УБН ГУНП в Житомирській області за адресою: вул. Героїв Чорнобиля, 4, м. Житомир, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 40 тис. грн. за прийняття рішення про видачу дозволів на здійснення ТОВ «Нова Надія» діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

05.08.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Так, 05.08.2024 під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, та проведення його особистого обшуку було виявлено і вилучено: мобільний телефон ОСОБА_5 «Айфон» з imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , та сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету № 100174462; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , яке поміщене до сейф-пакету № S2016749.

05.08.2024 вказані речі і предмети слідчим визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вилученні речі та документи мають важливе значення для досудового розслідування, подальшого можливого судового розгляду та в цілому є доказами у кримінальному провадженні.

Зокрема, мобільний телефон «Айфон» міг використовуватись ОСОБА_5 для комунікації та обговорення обставин кримінального провадження з іншими працівниками УБН ГУНП в Житомирській області.

Крім цього, вилучений телефон необхідно буде надати для проведення відповідних досліджень і експертиз з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

В судове засідання старший слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебуває кримінальне за № 0001385 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 409 КК України, в рамках якого постановою старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 від 05.08.2024 майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке старший слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_5 05.08.2024, а саме на:

- мобільний телефон ОСОБА_5 «Айфон» з imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , та сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету № 100174462;

- службове посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , яке поміщене до сейф-пакету № S2016749.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1