Справа 688/4770/24
№ 1-кс/688/2155/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

15 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000658 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000658 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 14 жовтня 2024 року, близько 11:50 год, на автодорозі «Н-25», Городище-Рівне-Старокостянтинів, 273 км, на стаціонарному посту «Гриців», поблизу с. Ленківці Шепетівського району, Хмельницької області, працівниками ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено ознаки підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04 листопада 2006 року на ім`я ОСОБА_5

14 жовтня 2024 року за вказаним фактом сектором дізнання Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000658 та розпочато досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

14 жовтня 2024 року, працівниками Шепетівського РУП під час огляду місця події, у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , із відкритими категоріями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , «ВЕ», «СЕ», «DЕ» видане МРЕВ Ів-Франківськ від 04 листопада 2006 року, з ознаками підробки визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що опитаний ОСОБА_5 , пояснив, що дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я ОСОБА_5 , із відкритими категоріями «А», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , «D», «ВЕ», «СЕ», «DЕ», він отримав 04 листопада 2006 року в МРЕВ Ів-Франківськ, яким користувався до цього часу. Так, 14 жовтня 2024 року, близько 11:50 год, на автодорозі «Н-25» Городище-Рівне-Старокостянтинів, 273 км, на стаціонарному посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поблизу с. Ленківці Шепетівського району Хмельницької області, працівниками ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області його було зупинено для перевірки документів. Під час перевірки у нього документів було встановлено, що дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я не відповідає бланкам встановленого зразку і містить ознаки підробки, яке в подальшому в присутності понятих у нього було вилучено та поміщено у сейф пакет експертної служби IСR123837.

Постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 14 жовтня 2024 року, вищевказаний документ, зовні схожий на посвідчення водія, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та з метою належного збереження, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу, виникає необхідність у накладенні арешту на документ, зовні схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що документ, зовні схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відкритими категоріями «А», «В», ОСОБА_8 , «D», «ВЕ», «СЕ», «DЕ», видане МРЕВ Ів-Франківськ від 04 листопада 2006 року, визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речового доказу слід накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В частині вимог клопотання, щодо заборони іншим особам розпоряджатися та користуватися майном, на яке накладається арешт, відмовити, оскільки дізнавачем не конкретизовано коло осіб, яких стосується така заборона.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000658 від 14 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на документ, зовні схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із відкритими категоріями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , «D», «ВЕ», «СЕ», «DЕ», видане МРЕВ Ів-Франківськ від 04 листопада 2006 року, заборонивши останньому розпоряджатися та користуватися ним до прийняття відповідного рішення.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10