Справа № 135/1321/24
Провадження № 1-в/135/167/24
УХВАЛА

Іменем України

31.10.2024 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Ладижинської ВК №39 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин подання адміністрації державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ровеньки Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку відносно засудженого ОСОБА_5 .

У поданні посилається на те, що ОСОБА_5 засуджений, зокрема, за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення в 2016 році крадіжки, при цьому сума спричиненої шкоди 1395 грн є такою, що підпадає під ознаки ст. 51 КУпАП, а тому його дії у вчиненні крадіжки не є кримінально караним.

В судовому засіданні представник Ладижинської ВК №39 подання підтримав.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає задоволенню.

Засуджений просив задовольнити подання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, дія Закону має зворотну дію у часі, скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону, та поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі осіб, які відбувають покарання.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Згідно із п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 1 січня 2016 року складав 689 грн ( 1378 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2016 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1378 грн.

Судом встановлено, що згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2017 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 до 3 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 289 до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. При цьому, згідно мотивувальної частини вироку видно, що ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України засуджений за те, що вчинив крадіжку 02.11.2016 року акумуляторної батареї, вартість якої згідно висновку експерта становить 1395 грн.

В подальшому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2017 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Таким чином, судом встановлено, що кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, яке ОСОБА_5 вчинив у 2016 році, була завдана матеріальна шкода потерпілому на суму 1395 грн.

Відтак, оскільки вартість викраденого майна є більшою ніж 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що застосовувався у 2016 році, тобто більше 1378 грн, це діяння як станом на 2016 рік, так і на даний час підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.

За таких обставин, подання адміністрації державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки прийняття вказаного закону жодним чином не вплинуло на кримінальну караність діянь, за які засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання адміністрації державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону відносно засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя