Справа № 485/1835/24
Провадження № 1-кс/485/308/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

30 серпня 2024 року м.Снігурівка

Слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000425 від 28 серпня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади та проти власності, за наступних обставин.

28 серпня 2024 року близько 17:50 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з невстановлених мотивів, вирішив умисно знищити чуже майно, а саме транспортний засіб «Москвич 412», д.н.з НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , яким за життя користувався батько ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та який знаходився на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні родини ОСОБА_4.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, взяв каністру з бензином, та підійшовши до транспортного засобу марки «Москвич 412», д.н.з НОМЕР_1, почав обливати його капот, двері та салон, однак в цей час, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки в цей час до домоволодіння за вищевказаною адресою під`їхали працівники поліції.

Далі, ОСОБА_4 побачивши працівників поліції, з метою уникнення кримінальної відповідальності, забіг у житловий будинок та замкнув зсередини замок у вхідних дверях. Перебуваючи у житловому будинку, діючи умисно, з метою протиправного пошкодження чужого майна, взяв в будинку каністру з бензином та облив бензином частину приміщення будинку, у тому числі підвіконня. При цьому частина бензину вилилася через відкрите вікно, що було помічене працівниками поліції. Діючи на реалізацію свого умислу, наявною при ньому запальничкою ОСОБА_4 підпалив його, тим самим пошкодив частину кімнати у домоволодінні АДРЕСА_1 .

З причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки працівниками ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області пожежу у кімнаті будинку було ліквідовано шляхом застосування вогнегасника та подальшого затримання ОСОБА_4 працівниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, вчинивши незакінчений замах на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_4 вчинив злочин проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, 28 серпня 2024 року близько 18:10 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, працівниками ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, а саме заступником начальника ВП - начальником СКП підполковником поліції ОСОБА_9 та оперуповноваженим СКП ВП №2 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , що прибули на місце події за викликом за фактом замаху на підпал майна ОСОБА_4 , під час виконання ними службових обов`язків, після неодноразових вимог ОСОБА_4 припинити протиправну поведінку, які останній не виконав, було прийнято рішення про вжиття заходів фізичного примусу та спецзасобів до ОСОБА_4 .

Перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 словесно неодноразово попередили ОСОБА_4 про свій намір. Однак ОСОБА_4 на законні вимоги працівників правоохоронного органу не реагував, свою протиправну поведінку не припиняв, на адресу працівників поліції висловлювався нецензурною лайкою.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 зачинився зсередини у житловому будинку, де вчинив підпал, заступник начальника ВП - начальник СКП ВП №2 Баштанського РВП ОСОБА_9 , для проникнення та подальшого затримання ОСОБА_4 , з прикладанням фізичної сили примусово відчинив створку металопластикового вікна, через отвір якого проник до будинку.

В свою чергу ОСОБА_4 , побачивши працівника поліції ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинюваних ним дій та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу, почав словесно висловлювати погрозу застосування насильства відносно останнього та задля реальності виконання свої протиправних намірів, взяв в будинку каністру з паливно-мастильними матеріалами (дизпаливом) та облив ним начальника СКП ВП №2 Баштанського РВП підполковника поліції ОСОБА_9 Запальничкою, яку мав при собі, ОСОБА_4 намагався вчинити підпал, однак запальничка не спрацювала з незалежних від його волі причин. В подальшому ОСОБА_9 вибив з рук ОСОБА_4 вищевказану каністру з паливно-мастильними матеріалами.

Далі ОСОБА_4 побачив, що через вікно до будинку проник оперуповноважений СКП ВП №2 Баштанського РВП ОСОБА_10 , продовжуючи свою протиправну поведінку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно розуміючи, що перед ним перебуває ще один працівник правоохоронного органу, під час затримання із значною силою наніс своїм кулаком один удар в область правої кисті ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив останньому перелом 5-ї кістки правої кисті, яке є середньої тяжкості тілесним ушкодженням.

Протиправні дії ОСОБА_4 були припинені в результаті затримання працівниками ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколавїській області на місці вчинення злочину, а саме у приміщенні будинку АДРЕСА_1 .

28 серпня 2024 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

29 серпня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

30 серпня 2024 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність вказаних у клопотанні ризиків слідчий обґрунтовує даними про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця роботи, перебуває на обліку у лікаря психіатра та має другу групу інвалідності безстроково, а також тяжкістю кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, обставинами їх вчинення та те, що свідки є його фактично близькими для нього особами, а тому може вживати заходів впливу на останніх з метою зміни ними показів.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Обвинувачений заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає. Просив застосувати до нього більш м"який запобіжний захід.

Захисник просив обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту посилаючись на те, що ризики вказані в клопотанні не доведені, підозрюваний має постійне місце проживання, дохід у вигляді пенсії, страждає психічних захворюванням, є особою з інвалідністю ІІ групи.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу в тому числі є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту четвертого частини другої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років .

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.3 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, на момент її повідомлення.

Підставою для підозри є:

- заява ОСОБА_12 , відповідно до якої вказано на ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення;

- протокол проведення огляду місця події, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого виявлено та вилучено - зразок рідини рожевого кольору з пластикової каністри, змив з підлоги кімнати будинку(паливо-мастильна речовина), змив з лівих дверцят та капоту автомобіля Москвич моделі 412, д.н.з НОМЕР_1, викрутка з рукояткою зеленого кольору, зразок грунту з під автомобіля, змив з підвіконня кімнати домоволодіння, зразок рідини з пластикової каністри зеленого кольору, змив з вікна та підвіконня (металопластикове) у домоволодінні (місце горіння), запальничка блакитно-зеленого кольору, каністра зеленого кольору з паливно-мастильною рідиною, каністра з паливно-мастильною рідиною жовтого кольору;

- протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України, відповідно до якого під час затримання останнього проведено особистий обшук, виявлено та вилучено шорти гірчичного кольору, на яких виявлено плями та наявний різкий запах паливно-мастильних матеріалів;

- протокол огляду предмета, відповідно до якого оглянуто добровільно видану працівником поліції ОСОБА_9 футболку, на ній виявлено сліди паливно-мастильних речовин;

- показання потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

З приводу підозри ОСОБА_4 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення вину визнав повністю.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти авторитету органів державної влади, санкція ч. 2 ст. 345 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п"яти років позбавлення волі, та у вчиненні тяжкого злочину проти власності, санкція ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він має вік 28 років, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, є інвалідом 2 групи безстроково, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі засудження, та даних про його особу, наявним є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність вказаного ризику також свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення, побачивши працівників поліції, забіг у житловий будинок, де зачинився зсередини, тим самим намагався уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Крім того, обґрунтованим є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконного впливу підозрюваним на свідків з метою зміни ними наданих слідству свідчень у суді, оскільки вказані особи фактично є близькими особами ОСОБА_4 .

Одночасно, ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не доведено, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Допитана в судовому засідання за клопотанням сторони обвинувачення мати підозрюваного - ОСОБА_12 просила не застосовувати до її сина запобіжний захід у виді тримання під вартою. Пояснила що її син дійсно має психічне захворювання, близько десяти років тому проходив курс лікування в психіатричній лікарні, інколи приймає заспокійливі ліки, є особою з інвалідністю. Також зазначила, що її син раніше подібних дій він не вчиняв, агресії свідносно інеї та інших осіб не проявляв, взагалі він дуже добрий та здебільшого вона має на нього вплив та він прислухається до неї. Прживають вони окремо. Вказа обставина сталася через те, що він почув її розмову із зятем в якій останній висловив пропозицію забрати батьковий автомобіль та відремонтувати його для подальшого використання, але ОСОБА_4 подував, що зять хоче продати автомобіль і це його обурило.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурором не доведено про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні. Вагомих підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не вбачає.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 194 КПК України, враховуючи, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, слідчий суддя приходить до висновку що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 29 жовтня 2024 року в межах строку досудового розслідування, що з врахуванням обставин справи зможе повною мірою забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов"язків, запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання т.в.о. заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 29 жовтня 2024 року, включно.

Зобов"язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали до 29 жовтня 2024 року, включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП у Миколаївській області - для обліку підозрюваного за місцем його проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а підозрюваним - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1