Справа № 303/2259/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/245/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5, 7 ч.2 ст. 115 та ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_9

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5, п.7 ч.2 ст. 115 та ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.15, п.5, п.7 ч.2 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 263 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 24 листопада 2022 року. При цьому, в строк відбування покарання зараховано період тримання його під вартою з 03.11.2022 року по 07. 11.2022 року.

Вирішено питання речових доказів, арешту майна та судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , у липні 2022 року, в невстановлений слідством день та час, перебуваючи на території кладовища «Червона гора» в м. Мукачево знайшов боєприпаси а саме: корпус гранати з маркуванням «117-81Т», запал з дужкою із маркуванням «УЗРГМ-2583 4783», корпус гранати з маркуванням «107-13-77», запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ 583 117 76», корпус гранати з маркуванням «386-59-69Т», запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ 583 283 -74», які у конструктивному поєднанні являються бойовими припасами та придатні для створення вибуху.

Після того, усвідомлюючи, що вказані корпуси гранат та запали у конструктивному поєднані мають ознаки боєприпасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільну небезпечність, придбав їх без передбаченого законом дозволу і незаконно переніс за місцем свого тимчасового проживання до квартири АДРЕСА_2 , де у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, разом з іншими боєприпасами та зброєю, а саме: 12 набоями калібру 16 мм, 90 набоями калібру 5х6 мм, 16 набоями калібру 7х62 мм, рушницею ИЖ-17 з обрізаним дулом та металевою вставкою, які він також у невстановлений слідством спосіб, день та час, у невстановленому місці, умисно, незаконно придбав та переніс до вказаного житла, незаконно зберігав до проведення 02.11.2022 працівниками поліції огляду за правилами обшуку.

Так, з 21 години 51 хвилин 02.11.2022 по 00 годину 04 хвилин 03.11.2022, в ході проведення працівниками Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області огляду квартири АДРЕСА_2 виявлено та вилучено:

- рушницю ИЖ-17 з обрізаним дулом та металевою вставкою, яка є вогнепальною зброєю і придатна для проведення пострілів;

- корпус гранати з маркуванням «117-81Т», запал з дужкою із маркуванням «УЗРГМ-2 583 4783», корпус гранати з маркуванням «107-13-77», запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ 583 117 76», корпус гранати з маркуванням «386-59-69Т», запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ 583 283 -74», які у конструктивному поєднанні будуть являтися бойовим припасом - ручною осколковою гранатою РГД-5, Ф-1 та придатні для створення вибуху;

- 12 набоїв калібру 16 мм, 90 набоїв калібру 5х6 мм, 16 набоїв калібру 7х62 мм., які є боєприпасами, придатними для стрільби.

Окрім цього, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством спосіб, день та час, у невстановленому місці, умисно, незаконно придбав запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ - 389 189 82», корпус гранати Ф-1 з вмістом не менше 23 металевих осколків, які в конструктивному поєднанні є боєприпасом - ручною осколковою гранатою Ф-1, придатною для створення вибуху, яку без передбаченого законом дозволу носив та зберігав при собі до її використання 01.11.2023, при вчиненні замаху на умисне вбивство.

Близько 23 години 40 хвилин 01.11.2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що місцевою громадою 1 листопада вшановується День пам`яті померлих, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, встановленої в ньому моралі та релігійних звичаїв, діючи умисно, з хуліганських мотивів, допускаючи спричинення смерті іншим особам, з метою заподіяння будь-кому смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, підійшов до огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , та маючи при собі заздалегідь заготовлену ручну бойову осколкову гранату Ф-1, бойові властивості якої передбачають розліт осколків до 200 метрів після вибуху для ураження живих цілей, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб, які могли б опинитися в радіусі її вибухової дії, витягши запобіжну чеку, привівши її у бойове положення, за відсутності мотивів ревнощів, помсти чи інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків з мешканцями вказаного домоволодіння, кинув зазначену гранату на територію подвір`я, де в той час перебували ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У результаті приведення ОСОБА_6 гранати Ф-1 у бойовий стан та її кидання на подвір`я за адресою АДРЕСА_3 , пролунав вибух, внаслідок якого осколками частково пошкоджено задню ліву частину припаркованого на подвір`ї автомобіля марки BMW 328GT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинено йому матеріальної шкоди на суму 13 432,00 гривень.

Виконавши всі заплановані хуліганські дії, спрямовані на заподіяння смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не довівши дане кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент вибуху перебували на сходинках перед вхідними дверима будинку, поза радіусом розльоту осколків після вибуху, у зв`язку з чим не отримали осколкових поранень від вибуху, ОСОБА_6 втік з місця вчинення злочину.

Окрім того, ОСОБА_6 , у невстановлений слідством спосіб, день та час, у невстановленому місці, умисно, незаконно, придбав 1 корпус гранати, 1 важіль підривника з маркуванням УЗРГМ-2 170-89563, 1 важіль підривника з маркуванням УЗРГМ-6069583, 1 важіль підривника з маркуванням УЗРГМ- 0576 УЗЧП, 1 корпус до гранати, які у конструктивному поєднанні являються бойовими припасами та придатні для створення вибуху.

Усвідомлюючи, що вказані корпуси гранат та запали у конструктивному поєднані мають ознаки боєприпасів, діючи умисно, незаконно, переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав у будинку та транспортному засобі - вантажно-пасажирському автомобілі марки «Ford» моделі «FDF6 Transit Kombi», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 , до проведення 02.11.2022 працівниками поліції огляду з правилами обшуку.

Так, 02.11.2022 в період часу з 18 години 47 хвилин по 21 годину 30 хвилин, в ході проведення працівниками Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатської області огляду за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , у вантажно-пасажирському автомобілі марки «Ford» моделі «FDF6 Transit Kombi», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_4 , виявлено та вилучено 1 важіль підривника з маркуванням «УЗРГМ 6069583», 1 важіль підривника з маркуванням «УЗРГМ 0576 УЗЧП» і 1 корпус гранати, а у спальній кімнаті будинку виявлено та вилучено 1 корпус гранат і 1 важіль підривника з маркуванням УЗРГМ -2 170-89563, які у конструктивному поєднанні будуть являтися бойовим припасом - ручною осколковою гранатою РГД-5, та придатними для створення вибуху.

Окрім цього, 03.11.2022 року, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 та проведення його особистого обшуку, в останнього було виявлено та вилучено 3 набої калібру 7,62 мм, які є боєприпасами - бойовими патронами центрального бою калібру 7,62*25 мм до пістолета ТТ, а також призначені для стрільби із пістолетів-кулеметів ППД, ППШ, ППС, та зброї Чехословацького виробництва CZ-52, пістолетів-кулеметів китайських типів 50, 54, 64, югославського М-56 і інших відповідного калібру, придатними для стрільби. Вказані набої ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб незаконно придбав, а в подальшому носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу до моменту його затримання 03.11.2022 працівниками поліції.

Вказаними умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання, носіння, вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений та його захисник подали апеляційну скаргу, у якій просять оскаржений вирок Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2023 скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 - закрити, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події та складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15 - п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначають, що вирок винесений з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, з неповнотою судового розгляду, з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

В даному випадку, для кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 5 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування повинен був довести факт того, що ОСОБА_6 знав, що ОСОБА_9 , в нічний час, коли всі мають спати, перебуває в 23.44 год. у власному транспортному засобі марки BMW 328GT, д.н.з. НОМЕР_3 , чи навіть на сходинках будинку, довести, що ОСОБА_6 робив дії по доведенню вбивства до кінця, провести експертні дослідження можливості такої видимості, провести слідчі експерименти тощо, що обвинувачений не тільки міг бачити, що ОСОБА_9 , перебувають у даному транспортному засобі, на сходинках чи взагалі міг їх бачити через високий паркан, а бачив їх, усвідомлював, що кидаючи гранату в БМВ він бажає настання смерті ОСОБА_9 та бажав настання саме наслідків у вигляді смерті будь-кому.

Встановлення мотиву є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину. Крім того, в даному випадку, мотив є кваліфікуючою ознакою, злочину, передбаченого ст. 115 КК України, однак не встановлений, не доведений, а відтак відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони злочину.

Обвиувачений ОСОБА_6 не вчиняв даного злочину, не кидав гранати, жодного доказу в підтвердження факту того, що обвинувачений здійснив цей злочин, не існує, а те, що є матеріалах справи, створені органом досудового розслідування, докази винуватості (взяли більшу кількість ДНК, помазали гранати, все докази готові, про що нижче), залишені поза увагою суду.

Допитані на стадії досудового розслідування свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 чули глухий вибух, однак нічого конкретного та підозрілого не бачили.

Клопотання сторони захисту від 14.11.2023 про допит даних свідків в суді судом відверто проігноровано та не розглянуто, тобто суд допустив неповноту судового розгляду (судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій, що в силу ст. 410 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку.

Окрім того, у висновку вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/107-22/9826-ВТХ від 18.11.2022. проведеної завідуючим сектору вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_17 зазначено: Згідно інформаційних джерел корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 споряжається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності - тротилом, а запал УЗРГМ споряджається ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС азидом свинцю високобризатними вибуховими речовинами ТЕНом або гексогенною масою.

Однак, згідно висновку експерта від 10.11.2022 № СЕ-19/107-22/9870-ФХВР у вилученому у ОСОБА_9 ґрунті виявлено тільки тротил. Інших ініціюючих вибухових речовин у ґрунті з місця події не виявлено експертом, а значить був вибух гранати Ф 1 чи ні, чи просто підпалено сухий тротил.

Зазначає, що запал з дужкою маркуванням «УЗРГМ - 389 189 82» та як само як і запал з дужкою з маркуванням «УЗРГМ-2 - 18-82 349-2», як і запал з дужкою маркуванням «УЗРГМ - 386 189 82», не проходили експертного дослідження і стверджувати, що цей важіль (один з них чи всі разом) є частиною гранати Ф-1, яку хтось кинув на подвір`я потерпілих, нема жодних підстав.

Враховуючи, що поняті ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не підтвердили в суді законність проведення огляду місця події 02.11.2022 р. та законність вилучення речових доказів, вивчення стану будинковолодіння в АДРЕСА_3 та вилучення з нього предметів та слідів було проведене поза межами передбаченого законом контролю за їх проведенням, наявність якого й забезпечує достовірність цих відомостей.

Вказують, що результати вивчення стану місця події та вилучені з нього предмети (23 металеві уламки, зразки ґрунту з вирви, фрагмент ізоленти червоного кольору, важіль від підривника) як отримані з джерела, яке не може бути належним чином перевірене, є недопустимими доказами та не можуть використовуватись у доказуванні під час судового розгляду кримінального провадження.

Висновки експертів є похідними доказами від доказів, отриманих з порушенням Закону, а згідно практики Європейського суду щодо застосування доктрини "Плодів отруєного дерева", визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Також звертають увагу на те, що куртка вилучена при огляді місці в АДРЕСА_4 не належить ОСОБА_6 . З відеозапису, проведеного 02.11.2022 огляду місця події в АДРЕСА_4 , видно що при первинному вході працівників поліції в квартиру ніякої куртки - немає, потім зйомка переноситься в інше місце і після повернення до кімнати - куртка на видному місці, навіть не в шафі.

Сторона захисту відзначає, що суд першої інстанції незаконно відмовив також у проведенні судово-портретної експертизи по відеозапису огляду в АДРЕСА_4 , а також неправомірно відхилив клопотання сторони захисту про визнання проколу отримання зразків для експертизи від 04.11.2022 недопустимим доказом.

Біологічні взірці (слини) ОСОБА_6 отримано з істотним порушенням вимог КПК України та Інструкцій з проведення судових експертиз, а саме неналежним суб`єктом - особою без медичної освіти, не в медичному закладі, а приміщенні органу досудовго розслідування, взято на ватний тампон, тоді як вимоги передбачають - марлевий або марлю, безпосередньо рідку слину не відбиралась, кров у обсязі не менше 2 мл. взагалі не відбиралась, що з точки зору експертології унеможливлює достовірно визначення ДНК, Протокол отримання зразків для експертизи від 04.11.2022. є неналежним доказом, що безпідставно відхилено судом першої інстанції.

Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9851-БД. яким встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_6 зроблено неналежним суб`єктом, а відтак, є недопустимим доказом, відповідно і інші висновки даного експерта, в яких використані генетичні ознаки зразки букального епітелію ОСОБА_6 , є недопустимими доказами.

Судом безпідставно відхилено клопотання сторони захисту про визнання Протоколу огляду місця події від 02.11.2022 розпочатого о 18.47 до 21.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 та протоколу огляду місця події 02.11.2022 з 21.51 год. до 03.11.2022. 00.04 год. за адресою: АДРЕСА_4 ), очевидно недопустимими доказами, оскільки вони проведені без ухвали слідчого судді, без дозволу власників житлових приміщень, тобто, здійснені процесуальні дії, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу, а відтак є очевидно недопустимими доказами.

Протокол огляду місця події від 02.11.2022 за адресою: АДРЕСА_1 та Протокол огляду місця події від 03.11.2022 АДРЕСА_4 , є очевидно недопустимими доказами, оскільки здійснені процесуальні дії які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу та без участі захисника.

За принципом «плодів отруйного дерева», визнати недопустими: Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9869-БД, яким встановлено наявність генетичних ознак ОСОБА_6 на змивах з гранати «2975Т2, запалу і т.д.; Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9852-БД, яким встановлено наявність генетичних ознак ОСОБА_6 на корпусі гранати «117-81Т», важелі і т.д.; Висновок експерта від 10.02.2023 № СЕ-19/107-22/9850-БД; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9821-БЛ; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9822-БЛ; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9823-ВТХ; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9827-ВТХ; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9870-ФХВР; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9823-ВТХ; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9849-БД; Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9878-АВ.

Також, враховуючи, що поняті ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не підтвердили в суді законність проведення огляду та законність вилучення речових доказів, вивчення стану будинковолодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , та вилучення з нього предметів та слідів було проведене поза межами передбаченого законом контролю за їх проведенням, наявність якого й забезпечує достовірність цих відомостей.

Окрім того, сторона захисту просить визнати недопустимими наступні докази: протокол огляду місця події від 02.11.2022 за адресою АДРЕСА_3

- Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9850-БД

- висновок експерта від 10.11.2022 № СЕ-19/107-22/9870-ФХВР

- Протокол огляду місця події від 02.11.2022 розпочатого о 18.47 до 21.30 год. за адресою: м. Берегово, вул Кобилянської, 12

- Протокол огляду місця події 02.11.2022 з 21.51 год. до 03.11.2022. 00.04 год. за адресою: АДРЕСА_4 ),

За принципом «плодів отруйного дерева», визнати недопустими:

- Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9869-БД, яким встановлено наявність генетичних ознак ОСОБА_6 на змивах з гранати «2975Т2, запалу і т.д.

- Висновок експерта від 24.01.2023 № СЕ-19/107-22/9852-БД, яким встановлено наявність генетичних ознак ОСОБА_6 на корпусі гранати «117-81Т», важелі і т.д.

- Висновок експерта від 10.02.2023 № СЕ-19/107-22/9850-БД

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9821-БЛ

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9822-БЛ

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9823-ВТХ

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9827-ВТХ

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9870-ФХВР

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9823-ВТХ

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9849-БД

- Висновок експерта № СЕ-19/107-22/9878-АВ

Узагальнюючи наведене, вказують, що вирок Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2023 підлягає скасуванню, оскільки: суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення; формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, відсутнє; наявне формулювання обвинувачення не доведене судом до відому обвинуваченого ОСОБА_6 ; в матеріалах справи частково відсутній технічний запис судового засідання; в матеріалах справи відеозапис огляду місця події в АДРЕСА_1 . не відтворюється; в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, - п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України; правова кваліфікація діянь, зазначених у обвинувальному акті та визнаних судом першої інстанції є неправильною; судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність.

Також просять на час розгляду в апеляційному суді апеляційної скарги, змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт без застосуванням спеціальних електронних засобів контролю.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та іх представника - адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 не дотримано.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів.

В доводах апеляційної скарги сторона захисту покликається на те, що для кваліфікації за ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 5 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування та суд першої інстанції повинен був довести факт того, що ОСОБА_6 усвідомлював, що кидаючи гранату в БМВ він бажає настання смерті ОСОБА_9 та бажав настання саме наслідків у вигляді смерті будь-кому.

Згідно фабули обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що близько 23 години 40 хвилин 01.11.2022 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що місцевою громадою 1 листопада вшановується День пам`яті померлих, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, встановленої в ньому моралі та релігійних звичаїв, діючи умисно, з хуліганських мотивів, допускаючи спричинення смерті іншим особам, з метою заподіяння будь-кому смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, підійшов до огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , та маючи при собі заздалегідь заготовлену ручну бойову осколкову гранату Ф-1, бойові властивості якої передбачають розліт осколків до 200 метрів після вибуху для ураження живих цілей, усвідомлюючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб, які могли б опинитися в радіусі її вибухової дії, витягши запобіжну чеку, привівши її у бойове положення, за відсутності мотивів ревнощів, помсти чи інших мотивів, що виникли на ґрунті особистих стосунків з мешканцями вказаного домоволодіння, кинув зазначену гранату на територію подвір`я, де в той час перебували ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб (п. 5 ч. 2 ст. 115 КК), передбачає, що винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки цієї особи, а й інших людей. При цьому небезпека для життя інших людей має бути реальною. Якщо при умисному вбивстві, вчиненому небезпечним для життя багатьох осіб способом, позбавлено життя й іншу особу (інших осіб), злочин кваліфікується за пунктами 1 і 5 ч. 2 ст. 115 КК, а якщо заподіяно шкоду її (їхньому) здоров`ю,- за п. 5 ч. 2 ст. 115 та відповідними статтями КК, які передбачають відповідальність за умисне заподіяння тілесних ушкоджень.

Умисне вбивство з хуліганських мотивів (п. 7 ч. 2 ст. 115 КК) визначають лише у випадку, коли винний позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття та нормами моралі, а також без будь-якої причини з використанням малозначного приводу.

У відповідності до положень ст. 15 КК України, замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

У даному випадку колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, не доведена поза розумним сумнівом, оскільки у вироку суду першої інстанції фабула обвинувачення не відповідає усім необхідним ознакам, які є необхідними при кваліфікації дій обвинуваченого за зазначеними вище статтями.

Так, за версією обвинувачення, що відобразилось і у оскарженому вироку , ОСОБА_6 лише допускав спричинення смерті іншим особам, з метою заподіяння будь-кому смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Однак, для кваліфікації дій обвинуваченого за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК обов`язковою умовою є те, що особа, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлювала, що застосовує спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки цієї особи, а й інших людей.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

На думку колегії суддів, яка погоджується у цій частині із доводами апеляційної скарги сторони захисту, це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Окрім того, на думку колегії суддів, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ( у даному випадку закінчений замах на вбивство, вчинене з хуліганських мотивів) не сприяє встановленню істини у кримінальному провадженні тлумачення умисного вбивства з хуліганських мотивів як такого, що вчинено «без будь-якої причини», як зазначено у фабулі обвинувачення. За таких обставин можна підвести будь-яке умисне вбивство, причини якого встановити важко і, здається, неможливо. Хуліганські мотиви обумовлюються їх складністю, комплексністю, оскільки вони можуть містити в собі як власно хуліганські спонуки, так й інші, особисті мотиви. На переконання апеляційного суду, щоб визнати умисне вбивство вчиненим з хуліганських мотивів, все ж таки необхідно точно встановити, що особа вчинила це вбивство саме з певних мотивів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції зроблено передчасний висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, чим у свою чергу істотно порушено норми кримінального процесуального Закону, що перешкодило встановленню об`єктивної істини у справі.

Суд вважає, що апеляційний розгляд у цьому випадку не може надати сторонам достатніх процесуальних можливостей для з`ясування обставин справи, важливих для правильної кваліфікації дій засудженого, і вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок або ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи викладене, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, відтак, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 слід задоволити частково, а оскаржений вирок суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище, та перевірити належним чином усі доводи, наведені в апеляційних скаргах сторони захисту, з використанням наданих процесуальних можливостей, співставити ці доводи із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість і достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5, 7 ч.2 ст. 115 та ч.1 ст.263 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити без змін - тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4