Справа №585/4127/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/97/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.05.2010 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

2) 03.11.2017 Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. Звільнений 12.12.2019 по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 в якій він просив вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок яким просив ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту. В іншій частині вирок суду прокурор просив залишити без зміни.

Крім цього прокурор просив дослідити дані щодо попередніх судимостей ОСОБА_8 - вимогу про судимість та вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017 у виді арешту строком на 4 місяці та повністю відбуте ОСОБА_8 12.12.2019 року, визначено вважати покарання, призначене вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021, відбутим повністю.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржує, однак зауважував, що призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 70 КК України, тим самим безпідставно призначивши йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та передчасно визначив це покарання повністю відбутим.

Зокрема прокурор звертав увагу на те, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 вчинив 18.09.2018, тобто після ухвалення попереднього вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017, покарання за яким відбуте і підстави для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відсутні.

Оскільки суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону який не підлягав застосуванню, прокурор вважав, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, 18.09.2018 близько 12.00 год, перебуваючи у торговому залі маркету ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м.Ромни Сумської області, вул. Соборна,9, з метою особистого збагачення, вирішив вчинити крадіжку пачки кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, яку виявив на полиці торговельного залу. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_8 , пересвідчившись в таємності своїх дій, з корисливих мотивів, викрав з полиці магазину пачку кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, вартістю 297,90 грн, яку постійно тримав у руках. Після цього ОСОБА_8 пройшов через касу не сплативши за каву та вийшов з магазину, у такий спосіб залишивши місце злочину та завдавши потерпілому ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 297,90 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка апеляційну скаргу прокурора підтримала частково, просила вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду та без застосування положень ст. 70 КК України, думки обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильність правової кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, прокурор в апеляційній скарзі не оскаржує.

Водночас вирок суду першої інстанції прокурор вважав таким, що ухвалений з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки саме при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд допустив помилку, зокрема безпідставно застосував положення ст. 70 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, про неправильне застосування судом вимог закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 20, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлений ст. 70 порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань. Остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатись за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції того закону, який передбачає більш суворе покарання.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, 18.09.2018, тобто після ухвалення попереднього вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03.11.2017, покарання за яким вже відбуте, тобто, підстави для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відсутні.

Проте, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, як слушно зауважив прокурор, безпідставно застосував положення ст. 70 КК України, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, та визначив його повністю відбутим.

Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, внаслідок чого при призначенні обвинуваченому покарання безпідставно було застосовано положено ст. 70 КК України, призначено покарання за сукупністю кримінальних правоворушень і не правильно визначено те, що покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021 слід вважати повністю відбутим, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить визнання вини, щире каяття, відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, колегіє суддів не встановлено.

За цих обставин, а також з урахуванням позиції прокурора, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді пробаційного нагляду, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, апеляційну скаргу прокурора колегія суддів задовольняє частково, оскільки по-перше в ній ставиться питання про визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, тоді як в мотивах такої скарги йдеться, що фактичних обставин справи і доведеності вини обвинуваченого прокурор не оскаржує і не вдається до аналізу вироку суду в цій частині, а по-друге прокурор просив призначити ОСОБА_8 покарання у виді арешту, тоді як покарання у виді арешту за ст. 185 КК України замінено покаранням у виді пробаційного нагляду, що узгоджується із Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023.

Отже, колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги прокурора обгрунтованими частково та приходить до висновку про скасування вироку щодо ОСОБА_8 саме в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись п.15 ст.615, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20.05.2021 відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок Сумського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4