Справа №585/4810/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/974/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/4810/19 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Хмелів Роменського району Сумської області, мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

установила:

В поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та постановити ухвалу, якою на підставі ст. 44, 49 КК звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_10 про стягнення 2500 грн моральної шкоди та 1500 грн витрат на правову допомогу. Крім того, просить постановити новий вирок, яким її визнати винною за ч. 2 ст. 185 КК, і призначити їй із застосуванням ст. 69 КК покарання у виді 80 годин громадських робіт, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинені нею у жовтні 2019 року кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, які на момент ухвалення вироку закінчилися; в повній мірі не врахував усіх характеризуючих її особу даних, які значно пом`якшують покарання, а саме її характеристику, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, щире каяття, часткове відшкодування шкоду, вибачення перед потерпілим;

- прокурор ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, та призначити їй покарання, звільнивши від призначеного покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вирок в частині визнання винною ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК до трьох місяців арешту залишити без змін.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024 ОСОБА_11 визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК, і їй призначене покарання: за ч. 1 ст. 357 КК у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень; за ч. 1 ст. 185 КК у виді шести місяців арешту; за ч. 2 ст. 185 КК у виді трьох місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді шести місяців арешту. Провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про стягнення 2500 грн моральної шкоди та 1500 грн відшкодування витрат на правову допомогу закрите. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати в розмірі 471,03 грн.

Згідно вироку суду, ОСОБА_11 близько 18-00 23.10.2019 поблизу магазину «Луна» зустріла двох раніше не знайомих їй чоловіків, з якими вжила спиртні напої. Після того, як один з чоловіків пішов у справах, а інший - ОСОБА_12 залишився, вони вирішили продовжувати вживати спиртні напої і пішли до банкомату за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 вставив банківську картку в банкомат та попросив ОСОБА_11 ввести пін-код, повідомивши їй код. Коли ОСОБА_12 забрав кошти, то ОСОБА_11 викрала його банківську картку КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , якою заволоділа для зняття грошових коштів. В подальшому ОСОБА_11 пішла до банкомату за адресою АДРЕСА_3 , де в період часу з 20:28 до 20:41 23.10.2019 зняла грошові кошти в сумі 7500 грн. В період з 20:54 до 20:56 ОСОБА_11 через банкомат в АДРЕСА_4 зняла грошові кошти в сумі 6000 грн. В період часу з 21:02 до 21:03 ОСОБА_11 через банкомат в АДРЕСА_5 зняла грошові кошти в сумі 10000 грн. Крім того, ОСОБА_11 розрахувалась банківською карткою за продукти в магазині «Еко-маркет» по АДРЕСА_2 на загальну суму 1052,46 грн, а всього заволоділа коштами потерпілого на загальну суму 24552,46 грн. 21.01.2020 близько 16:00 ОСОБА_11 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_6 , таємно, повторно, викрала належний ОСОБА_10 мобільний телефон з двома сім-картками, чим завдала останньому матеріальної шкоди на суму 1616 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка частково підтримала апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК).

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК).

Згідно ч. 1 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 2 ст. 12 КК). При цьому санкція ч. 1 ст. 357 КК передбачає покарання у виді: 1) штрафу в розмірі до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) пробаційного нагляду строком до трьох років; 3) обмеження волі на строк трьох років, а санкція ч. 1 ст. 185 КК покарання у виді: 1) штрафу в розмірі від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) громадських робіт строком від 80 до 240 годин; 3) виправних робіт строком до двох років; 4) пробаційного нагляду до п`яти років; 5) обмеження волі до п`яти років.

Таким чином, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК, є кримінальними проступками, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ці правопорушення згідно ст. 49 КК складає 3 роки.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024 ОСОБА_11 визнана винною у вчиненні 23.10.2019 (дата викрадення банківської картки належної ОСОБА_12 та коштів з неї) кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ці правопорушення закінчився 23.10.2022, тобто ще до ухвалення вироку судом першої інстанції, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в цій частині.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а згідно ч. 1 ст. 417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок та закриває кримінальне провадження.

Що стосується обставин вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, яке мало місце 21.01.2020, то колегія суддів вважає, що вирок суду також підлягає скасуванню, але з інших підстав.

Так, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2020 становив 2102 грн, тоді як вартість викраденого 21.01.2020 обвинуваченою ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК майна становить 1616 грн, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, звільнити обвинувачену ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК у зв`язку із закінченням строку давності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а за ч. 2 ст. 185 КК закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у зв`язку із чим апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 і обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024 відносно ОСОБА_13 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність .

ОСОБА_14 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження в частині визнання винуватою ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4