УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000036 від 06 травня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000036 від 06 травня 2014 року.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п.3) ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000036 від 06 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 23 КПК України, слідчий суддя досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В своїй скарзі скаржник зазначає, що 17 січня 2017 року слідчим Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 10000036 від 06 травня 2014 року на підставі п.2) ч.1 ст. 284 КК України. Копію оскарженої постанов про закриття кримінального провадження додано скаржником до скарги останнього.

Крім того, в своїй скарзі скаржник зазначає, що копія оскарженої постанови була отримана останнім 18 жовтня 2024 року.

Згідно ст. 23 КПК України, слідчий суддя досліджує докази безпосередньо.

Відповідно до ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

До матеріалів скарги скаржником не додано жодного належного доказу на підтвердження доводів скаржника про отримання останнім оскарженої постанови слідчого лише 18 жовтня 2024 року.

Крім того, в скарзі скаржником не надано жодного пояснення бездіяльності останнього протягом десяти років з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036, а також не надано жодного пояснення, чому протягом семи років скаржник не цікавився ходом досудового розслідування кримінального провадження № 10000036 від 06 травня 2014 року, оскільки оскаржену постанову про закриття вказаного кримінального провадження було прийнято слідчим ще 17 січня 2014 року, тобто понад сім з половиною років тому.

Копія штампу скаржника про отримання останнім вхідної кореспонденції, проставленого самим скаржником на доданому до скарги документі, не може вважатись належним доказом на підтвердження дати отримання скаржником оскарженої постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Інших доказів несвоєчасного отримання оскарженої постанови слідчого скаржником, а також доказів не направлення слідчим своєчасно постанови від 06 травня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000036 протягом 2014-2024 років матеріали скарги не містять і скаржником слідчому судді не надано.

Відповідно до п.3) ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 85, 92, 303, 304, 309, 369 - 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000036 від 06 травня 2014 року, - повернути скаржнику

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала скаргу.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії заявником.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, - після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя - ОСОБА_1