Справа № 953/9728/23
Провадження № 1-кс/953/6726/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Харків

слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000867 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, а саме: арешт грошових коштів в розмірі 19734,00 (дев?ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) долари США та 40,00 (сорок) Євро.

В обґрунтування клопотання посилався на наступні обставини.

СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000867 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. При цьому санкція даного правопорушення не передбачає конфіскацію майна, а тому подальший арешт грошових коштів є недоречним та безпідставним. З моменту обшуку з 06.12.2023 станом по сьогодні зі ОСОБА_3 так і не було проведено жодних слідчих дій та, більш того, слідчим було повернуто вилучений під час обшуку мобільний телефон марки Samsung Galaxy A12 червоного кольору, що додатково підтверджує безпідставність утримання даних вилучених грошових коштів, оскільки з ними проведено всі слідчі дії. Слідчий не надав жодних аргументів подальшої доцільності утримувати в себе саме даного вилученого майна: грошових коштів в розмірі 19 734,00 (дев?ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) доларів США та 40,00 (сорок) Євро. Також, ОСОБА_3 зазначає, що вилучені грошові кошти є її та її покійного чоловіка ОСОБА_5 сімейним накопиченням, що підтверджується банківськими документами про депозитні вклади у період 2011-2017 років, документами про зняття грошових коштів в касі банку та документами про підприємницьку діяльність ОСОБА_5 . Також, після смерті чоловіка ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_3 прийняла спадщину, що підтверджується копією Свідоцтва про спадщину. Отже, заявник вважає, що на цей час відсутня подальша потреба наявності арешту зазначених грошових коштів.

Заявник зазначає, що вже проведені всі слідчі дії з вилученими грошовими коштами, а тому виникла необхідність у знятті арешту та поверненню володільцю ОСОБА_3 , немає жодної сукупності підстав та розумних підозр вважати, що ОСОБА_3 буде приховувати, псувати, знищувати вилучені в неї грошові кошти.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує подане ним клопотання.

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою заперечував проти скасування арешту, посилаючись на те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню на цей час триває, вживаються заходи, спрямовані на прийняття остаточного процесуального рішення в порядку ст. 283 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані учасниками кримінального провадження документи, встановив наступне.

СУ Головного управління Національної поліції у Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000867 від 28 липня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000867 від 28 липня 2023 року, накладений арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на майно, що вилучене 06.12.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , та належить останній на праві власності, а саме: грошові кошти в розмірі 19734доларів США та 40 Євро купюрами різних номіналів, мобільний телефон марки Samsung Galaxy A12 червоного кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар».

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 28 лютого 2024 року частково задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , скасовано частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2023 року шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, а саме арешт мобільного телефону Samsung Galaxy A12 червоного кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Київстар».

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України закріплено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вказані підстави, які закріплені в національному законодавстві узгоджуються із позицією, яка висвітлена зокрема в усталеній практиці Європейського суду з прав людини, де під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи, при цьому для утримання речей державою в кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 131 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК України), суть якого полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина перша статті 170 КПК України).

Арешт майна застосовується з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладено на: рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України), а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заарештованим може бути як майно підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, так і третіх осіб, а також юридичної особи, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду або слідчого судді.

Підставою скасування арешту майна є: ухвала слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; винесення прокурором постанови про закриття кримінального провадження; ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Згідно ч.ч. 1,2ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2023 року вбачається, що задовольняючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчий суддя виходив з того, що вилучене майно під час проведення обшуків, у тому числі за місцем проживання ОСОБА_3 , має значення для забезпечення кримінального провадження враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, існує розумна підозра вважати, що вилучене майно є засобом кримінального правопорушення та існує можливість використання зазначеного майна як доказів у кримінальному провадженні.

Натомість, прокурором не надано слідчому судді жодних доказів, які б свідчили про встановлення за період здійснення досудового розслідування, яке вже триває понад рік, фактів причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, або іншого кримінального правопорушення. Також, слідчому судді не надано жодних доказів та не наведено обставин, які б свідчили про встановлення під час досудового розслідування обставин можливого отримання вилучених грошових коштів злочинним шляхом, також наразі відсутні підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти можуть містити відомості, які мають значення для даного кримінального провадження.

На цей час ОСОБА_3 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, що відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.170 КПК України виключає наявність підстав накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання чи спеціальної конфіскації,передбаченого ч.3 ст.332 КК України

Отже, слідчий суддя вважає, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна на зазначені вище грошові кошти.

Заявником надані документи на підтвердження джерел походження вилучених грошових коштів під час обшуку, а саме: грошових коштів в розмірі 19734долари США та 40 Євро, що з більшої вірогідністю свідчать про їх законне походження, а саме, що вони є сімейним накопиченням ОСОБА_3 та її покійного чоловіка ОСОБА_5 . Про законність походження грошових коштів свідчать банківські документи про депозитні вклади у період 2011-2017 років, документи про зняття грошових коштів в касі банку та документи про підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , свідоцтво про спадщину.

Зазначені обставини у їх сукупності свідчать, що з більшою вірогідністю вилучені під час обшуку грошові кошти, були отримані ОСОБА_3 не в результаті злочинної діяльності, що прокурором жодним чином під час здійснення досудового розслідування не спростовано.

Ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.18 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подальший арешт вилучених грошових коштів під час обшуку за місцем проживання власника майна, на думку слідчого судді, є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а тому подальше втручання у права та інтереси власника майна у даному випадку не відповідає інтересам держави та не є виправданим.

При цьому слідчий суддя враховує, що подальший арешт належних ОСОБА_3 грошових коштів має негативні наслідки для останньої та може суттєво порушити її права.

Керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000867 від 28 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000867 від 28 липня 2023 року в частині скасування арешту шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження на майно, що вилучене 06.12.2023 в ході обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , а саме: грошові кошти в сумі 19734 (дев?ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) долари США та 40 (сорок) Євро купюрами різних номіналів.

Грошові кошти в сумі 19734,00 (дев?ятнадцять тися сімсот тридцять чотири) доларів США та 40,00 (сорок) Євро повернути власнику ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1