Провадження № 1-кс/686/6563/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні №0000224,

встановив:

Дізнавач СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування клопотання дізнавачем зазначено, що «дізнавачем СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 від 18.04.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 18.04.2024 року надійшла заява в.о. директора ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 про те, що невстановлена особа, шляхом обману, видаючи себе за діючого працівника Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким не являється, в період часу з 18.04.2019 по травень 2022 року, здавала в оренду приміщення по АДРЕСА_2 , яке належить вищезазначеному підприємству, та, таким чином, шахрайським способом, заволоділа грошовими коштами на суму, яка встановлюється.

В ході проведення допиту потерпілого встановлено, що 18.04.2019 року ОСОБА_8 , за згодою сторін, звільнилася з ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Після чого, продовжила збирати кошти за оренду нерухомого майна, яке належить ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташовується за адресами: АДРЕСА_2 (орендар ФОП ОСОБА_9 , м.т. НОМЕР_1 , надавалися послуги оренди, у період з березня 2019 року), та Хмельницький район, с.Грузевиця (орендар ПП « ОСОБА_5 », директор ОСОБА_6 , м.т. НОМЕР_2 , надавалися послуги оренди, у період з березня 2019). Кошти, які збирала ОСОБА_8 , в касу підприємства не вносилися, і касові ордера, які виписувала орендарям, в бухгалтерію підприємства для введення обліку, нею не передавалися. В ході проведення додаткового допиту потерпілого встановлено, що оригінали касових ордерів, які були видані ПП « ОСОБА_5 », знаходяться у володінні директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 .

На даний час, з метою встановлення осіб, причетних до вчинення проступку, встановлення об`єктивної істини, яка має значення для подальшого досудового розслідування, а також проведення експертиз, виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів від директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: касових ордерів, отриманих у період з 2019 року по 2022 року.

Здійснення зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, не призведе до зупинення роботи володільця документів та інформації, не несе будь-яких негативних ризиків, за результатами проведення вказаної слідчої дії. Зазначені документи та відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Дізнавач у клопотанні просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до вказаних документів.»

Дізнавач в судове засідання не з`явився, однак, клопотав про розгляд справи у його відсутність з підтриманням викладених у клопотанні вимог.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч.3). Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.4). Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5).

Так, відповідно ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Статтею 160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. При цьому, обов`язок доведення обґрунтованості клопотання КПК покладає на слідчого, дізнавача, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Разом із тим, цих вимог закону дізнавачем в повній мірі дотримано не було. Так, у клопотанні дізнавач просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів, володільцем яких, на думку дізнавача, є директор ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 , зокрема, до касових ордерів, отриманих у період з 18.04.2019 р. по 30.04.2022 р., цьому, конкретних документів, які планує отримати дізнавач, він не зазначає (на підтвердження яких обставин та ким вказані касові ордери видавались або від кого вони отримувались). Однак, із змісту поданого клопотання та долучених до нього документів взагалі не вбачається, що документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких планує отримати дізнавач, можуть перебувати у володінні директора ПП « ОСОБА_5 » ОСОБА_6 , та що ці документи (які слідчим не були конкретизовані) мають значення для встановлення обставин, з тих, що відповідно до ст.91 КПК України, є предметом доказування у кримінальному провадженні. Натомість, долучена до клопотання дізнавачем копія протоколу допиту свідка ОСОБА_6 вказує на те, що після здійснення щомісячної сплати коштів за оренду приміщення, останньому видавались ОСОБА_8 квитанції та акти виконаних робіт.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Отже, отримання тимчасового доступу до речей і документів та можливість визнання таких речей та/або документів доказами у кримінальному провадженні має бути проведена із дотриманням визначеної законом процедури.

Разом із цим, тимчасовий доступ до речей та документів не є інструментом збору доказів. Тому, його застосування можливе виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулася з труднощами в зборі доказів, які, зокрема, можуть убачатись в існуванні певних заборон для розголошення даних, або володільці речей та документів відмовляються добровільно надати необхідні докази.

Водночас, тимчасовий доступ можливий лише в рамках наявного кримінального провадження, його застосування має відповідати його інтересам, а використання такого інструменту доступне виключно стороні кримінального провадження.

Отже, належними способами отримання речей і документів, крім тимчасового доступу до них на підставі ухвали слідчого судді, є визначені ст.93 КПК України способи збирання доказів, серед яких витребування інформації від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей.

Слідчий суддя звертає свою увагу на те, що жодних відомостей, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що дізнавач вживав заходів для отримання необхідних йому документів у особи, яка ними володіє, та обґрунтування труднощів їх отримати у визначений КПК України спосіб, без відповідної ухвали слідчого судді, додані до клопотання матеріали не містять.

Враховуючи викладене, а також те, що дізнавачем у клопотанні не зазначено документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких він просить надати, відповідно й не доведено, що ці документи, можуть перебувати у володінні відповідної фізичної особи ( ОСОБА_6 ), що такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та не доведено неможливість отримати вказані документи без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до документів, тому, подане дізнавачем клопотання, яке не є обґрунтованим, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 163, 164 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання дізнавача СД ВнП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, у кримінальному провадженні №0000224, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя