У Х В А Л А

Справа №338/664/22

16 вересня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Богородчани подання Івано-Франківського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про звільнення від покарання, призначеного вироком суду щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із вищою освітою, пенсіонера, розлученого, засудженого 26 січня 2024 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в :

Начальник Івано-Франківського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернулася в суд із поданням про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком суду.

Подання обґрунтовує тим, що 26 січня 2024 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок, який набрав законної сили, скерований органу пробації та перебував на виконанні.

Однак 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених ст. 185, 190, 491 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, та який має зворотну дію у часі. Враховуючи положення ч. 2 ст. 74 КК України, відповідно до якого особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, просить вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала.

Прокурор та засуджений щодо задоволення подання не заперечили.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 26 січня 2024 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказаним вироком ОСОБА_5 засуджено за таємне викрадення 30 червня 2022 року в умовах воєнного стану чужого майна на суму 850 грн.

Слід зазначити, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2022 році становило від 620,25 грн до 2481 грн).

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, про що наголосив Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Зважаючи на те, що вартість викраденого засудженим майна становила 850 грн, що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2022 році становило 2481 грн), то ОСОБА_5 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1