№ провадження 1-кс/208/2463/24
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 ,«про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000668від 09.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону звернулась до слідчого судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучений 08.11.2024 під час огляду транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan» моделі «Terrano» європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000668від 09.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Донецькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено що 08.11.2024 приблизно о 20:40 год., водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, командир розвідувального відділення 2 розвідувального взводу 2 механізованого батальйону, 3 механізованої бригади в/ч НОМЕР_2 , молодший сержант) керував автомобілем марки «Nissan» моделі «Terrano» європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Т 0521 сполученням «Слов`янськ - Святогірськ» в напрямку від м. Святогірськ до с. Богородичне на території Слов`янської ТГ Краматорського району Донецької області, та проїжджаючи ділянку дороги, де конфігурація проїжджої частини має заокруглення вліво, в районі 9 км+450 метрів, не впоравшись з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини вправо у кювет, де сталося перекидання транспортного засобу.

Внаслідок даної ДТП водій автомобіля марки «Nissan» моделі «Terrano» ОСОБА_4 та його пасажир - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець ЗСУ, розвідник розвідувального відділення 2 розвідувального взводу 2 механізованого батальйону, 3 механізованої бригади, в/ч НОМЕР_2 , старший солдат) отримали тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких загинули на місці події.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 08.11.2024 у період часу з 22 годині 30 хвилин до 23 години 45 хвилин, в районі 9 км+450 метрів автодороги Т 0521 сполученням «Слов`янськ - Святогірськ», що проходить по землям Слов`янської ТГ Краматорського району Донецької області, старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, майором поліції ОСОБА_6 було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Nissan» моделі «Terrano» європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 .

Під час проведення огляду на вказаному автомобілі були зафіксовані пошкодження аварійного характеру транспортного засобу, характерні для перекидання.

Після вилучення, вказаний транспортний засіб 09.11.2024 був переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, Краматорський район. м. Слов`янськ, вул. Відродження, 1.

Вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У слідства є достатні підстави стверджувати, що вказаний транспортний засіб є знаряддями злочину та зберіг на собі його сліди, оскільки при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім того, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 09.11.2024.

Прокурор зазначає, що з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертиз, судово-медичної експертизи (ДНК), збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання прокурор надала письмову заяву, просила розгляд справи проводити без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, просила задовольнити.

Користувач майна, заступник командира 3 МБ з психологічної підтримки військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути клопотання прокурора без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції прокурора, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортного засобу, з застосуванням якого відбулася подія за ознаками ч. 3 ст. 286 КК України, в тому числі експертиз транспортного засобу, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 08.11.2024 під час огляду транспортний засіб - автомобіль марки «Nissan» моделі «Terrano» європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить військовій частині НОМЕР_2 , та яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000668від 09.11.2024 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Тимчасово, на час накладення арешту, позбавити будь-яких осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Місце зберігання транспортного засобу - автомобіля марки «Nissan» моделі «Terrano» європейський реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначити за відповідним рішенням слідчого.

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1