Справа № 307/40/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/4233/24, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, депутата VIII скликання Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, уродженця с. Чорна Тиса, Рахівського району, Закарпатської області, Україна, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 53 (П`ятдесят три) дні без застосування засобів контролю, поклавши на нього певні обов`язки.

Визначено строк дії ухвали до 00 години 00 хвилин 02 серпня 2024 року.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що у провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке 22 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000869 та розпочато досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: висновками почеркознавчої та оціночно-земельної експертизи, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відомостями, що містяться у матеріалах сесії Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 січня 1994 року, повідомленням про підозру ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, у кримінальному провадженні є достатні дані, що свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя врахував мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обгрунтованої підозри та доказів у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та в скоєному щиро розкаявся, являється пенсіонером та веде догляд за онкохворою дружиною ОСОБА_11 , яка являється інвалідом 3 групи та проходить лікування в Обласному клінічному онкологічному диспансері та Національному інституті раку, ОСОБА_7 позитивно характеризується по місцю проживання, являється депутатом VIII скликання Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області та має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, що підтверджено колективним зверненням за підписом вісімнадцятьох депутатів Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, які у зверненні зазначили, що ОСОБА_7 дійсно проживає з дружиною, яка є онкохворою та потребує щоденного догляду, опіки та підтримки, а єдина донька ОСОБА_7 проживає в іншому населеному пункті та не має змоги вести догляд за хворою матір"ю, ОСОБА_7 є активним громадським діячем, дисциплінований депутат і він не має на меті жодним чином ухилитися від слідства та суду, а тому просять врахувати колективне звернення і обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, та приходить до висновку про існування на час розгляду справи в суді ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушенні, може знищити, сховати або спотворити документ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів на свою користь, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення та до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і такий запобіжний захід буде виправданим та необхідним, і є тим запобіжним заходом, який зможе гарантувати належну поведінку підозрюваного та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з вказаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження.

Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 певні процесуальні обов`язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки встановлені ризики, з існуванням яких погодився слідчий суддя, а також інші обставини, на які є посилання у клопотанні, свідчать про недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів контролю залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді