Провадження №: 1-кс/755/3632/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2024 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003818 від 12 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а:

старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003818 від 12.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12.11.2024 приблизно о 18 год 20 хв, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, ОСОБА_4 групою осіб разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з хуліганських мотивів, діючи з прямим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, в зазначений день, час та місці, порушуючи спокій громадян у вечірній час, з формальних підстав спровокували конфлікт з потерпілим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , які стали приводом для подальшого виконання злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій.

У подальшому, реалізуючи злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_4 групою осіб разом із ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, усвідомлюючи, що їх дії носять суспільно-небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, ігноруючи норми моралі та етики в хаотичному порядку почали наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 та у подальшому потерпілому ОСОБА_9 , на неодноразові намагання припинити хуліганські дії з боку оточуючих громадян, умисно продовжували заподіювати тілесні ушкодження потерпілим, тим самим створивши реальну загрозу здоров`ю останнім та спокою громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, групою осіб.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

13.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КПК України.

13.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину проти громадського порядку та моральності, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 на даний час забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.

Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на свідків, інших осіб та на розслідування кримінального провадження. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що ОСОБА_4 , не будучи позбавленим можливості вільного пересування та вибору місця проживання, може вчиняти злочини або спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду і поза межами м. Києва. Згідно п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Неможливість застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді нічного домашнього арешту пов`язана з тим, що перебуваючи на свободі може впливати на свідків, потерпілих, інших осіб, які ще не допитані у суді. Крім того, не має стабільних соціальних зв`язків, а тому у органу досудового розслідування на даний час відсутні об`єктивні переконання у тому, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язки покладені на нього рішенням суду про застосування саме цього запобіжного заходу.

Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити, враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до нетяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 5 років позбавлення волі, тому існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо позиції захисника про застосування домашнього арешту в період часу, то зазначив, що підозрюваний не надав документів щодо свого працевлаштування, він не є утримувачем своїх братів і сестер, дідуся і бабусі, тому наполягає на цілодобовому домашньому арешті.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного домашній арешт в період часу, оскільки підозрюваний працює, хоч і не офіційно, є сиротою, проживає з бабусею і дідусем, а також з братом і сестрою, намірів впливати на свідків немає.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, пояснив, що випивали з другом, сталась словесна перепалка, одне одного не зрозуміли, до затримання працював та вчився, наразі працює на складі в мебельному магазині, аби допомагати сім`ї, проживає з бабусею, дідусем, молодшим братом і сестрою, намагається закривати свої потреби, заробляючи кошти, розуміє, що вчинив.

За таких обставин, слідча суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла такого висновку.

За вказаним фактом 12.11.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0003818.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписку підозрюваного та захисника щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

12 листопада 2024 року о 18 год 45 хв ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13 листопада 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - домашнього арешту, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_4 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, наявними у справі доказами, зокрема копіями: заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколів огляду місця події; протоколів допитів свідків, зокрема працівників полку поліції особливого призначення №2, та працівників магазину «Екомаркет»; протоколів огляду відеозапису, на якому зафіксовану подію кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У межах вказаного кримінального провадження прокурор вказав на такі існуючі ризики, як:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з мірою покарання, що передбачено санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначається, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У справі «Стогмюллер проти Автрії» №1602/62 від 10.11.1969 року Суд зазначає, що існує ціла сукупність обставин при врахуванні ризику переховування обвинуваченого, зокрема, очікуваний важкий вирок або особливий характер затримання обвинуваченого або відсутність міцних зв`язків у країні, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики втечі можуть бути визнані менш небезпечними, ніж продовження тюремного ув`язнення.

Слідча суддя враховує, що запобігання ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Слідча суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на те, що досудове розслідування на даний час триває та заплановано проведення ряду слідчих дій з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, які органу досудового розслідування не були відомі та підлягають додаткову дослідженню, а тому підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів чи знищити докази, про які на даний час слідству невідомо.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні,оскільки підозрюваний шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань. Вагомою частиною доказової бази у вказаному кримінальному провадженні являються показання потерпілого та свідків, місце мешкання та роботи яких останньому відомі, що суттєво збільшує вищевказаний ризик. Крім того, на даний час встановлюється особа, яка разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення та до якого на даний час не застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 вплинути на свідків та потерпілих, слідча суддя враховує, що згідно чинного законодавства, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого та прокурора для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування.

Слідча суддя критично ставиться до ризику перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки дана вказівка є формальною та не підтверджуються жодними матеріалами, долученими до клопотання.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчинення аналогічних злочинів проти громадського порядку та моральності, а також вчиняти злочини проти власності, адже не має офіційно джерела доходу. На той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення аналогічного характеру, свідчить низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, а також часте вживання алкогольних напоїв. Також, ОСОБА_4 раніше притягувався до відповідальності за вчинення правопорушень у даній сфері.

Слідча суддя вважає цей ризик доведеним, враховуючи ту обставину, що зазначені в підозрі дії, ОСОБА_4 вчиняв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученою до клопотання копією результату тесту за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, тест № 5812, результат - 1,53 ‰.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, те, що він офіційно не працює, неодружений, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідча суддя приходить до висновків, що клопотання слідчої про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Імперативний перелік альтернативних обов`язків передбачений цією ж статтею.

Щодо обов`язків прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме кожного вівторка до старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 ; не відлучатись із населеного пункту, у якому підозрюваний зареєстрований та проживає без дозволу слідчого; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, то вони є помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечать п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Окрім цього, у клопотанні слідчий просить покласти на підозрюваного обов`язок не залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Слід відзначити, що обов`язок не залишати житло є складовою самого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме його суттю, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період часу та окремо доведення не потребує.

За таких обставин, слідча суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.11.2024, та наразі слідча суддя застосовує до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, ОСОБА_4 повинно бути негайно доставлено до місця проживання і звільнено з-під варти.

Відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 131, 132, 176-179, 181, 193-196, 202, 309, 310, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, з наступного дня до 13 січня 2025 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків необхідності звернення за медичною допомогою.

Негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 до 13 січня 2025 року включно, такі обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме кожного вівторка до старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 ;

не відлучатись із населеного пункту, у якому підозрюваний зареєстрований та проживає без дозволу слідчого;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На період дії воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчої судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 45 хв 19 листопада 2024 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1