Справа № 202/4810/20
У Х В А Л А

іменем України

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про приведення вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно подання, 04.01.2022 до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2021 відносно ОСОБА_4 та був прийнятий до виконання. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ ( далі - Закон). Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУгіАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість па момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_4

1) 29 лютого 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2000 грн.,

2) 03 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 23 000 грн.,

3) 09 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 10 000 грн.,

4) 09 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_10 , матеріальний збиток на суму 10 000 грн.,

5) 10 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 2 000 грн.,

6) 1 0 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 5 000 грн.,

7) 13 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_13 матеріальний збиток па суму 10 000 грн.,

8) ІЗ березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_14 матеріальний збиток на суму 12 500 грн.,

9) 16 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_15 », матеріальний збиток на суму 21 000 грн.,

10) 17 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_16 матеріальний збиток на суму 3 500 гри.,

11) 17 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_17 матеріальний збиток на суму 10 500 грн.,

12) 19 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_18 матеріальний збиток на суму 4 000 грн.,

13) 20 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_19 матеріальний збиток на суму 3 200 грн.,

14) 21 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_20 матеріальний збиток на суму 2 500 грн.,

15) 23 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_21 матеріальний збиток на суму 5 250 грн.,

16) 24 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_22 матеріальний збиток на суму 11 400 гри.,

17) 24 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_23 матеріальний збиток на суму 1 750 грн.,

18) 25 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_24 матеріальний збиток на суму 7 000 гри.,

19) 30 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_25 матеріальний збиток на суму 5 000 гри.,

20) 3 1 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_26 матеріальний збиток на суму 4 000 грн.,

21) 31 березня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_27 матеріальний збиток на суму 1 400 гри.,

22) 01 квітня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_28 матеріальний збиток на суму 3 150 грн.,

23) 03 квітня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_29 матеріальний збиток на суму 9 400 гри.,

24) 05 квітня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_30 матеріальний збиток на суму 5 000 гри.,

25) 07 квітня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_31 матеріальний збиток на суму 4 000 гри.,

26) 10 квітня 2020 року своїми умисними діями спричинив ОСОБА_32 матеріальний збиток на суму 1 500 гри.,

На момент вчинення правопорушення (2020 рік) два неоподаткованих мінімумів доходів громадян становила 2102 гривні.

Ураховуючи вищевикладене та на підставі ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України орган з питань пробації просить суд вирішити питання про приведення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2021 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 1 8 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Орган з питань пробації, належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, представника до суду не направив. Неявка останнього не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Засуджений ОСОБА_4 просить вирішити подання на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому зсіданні заперечила проти задоволеня подання органу з питань пробації.

Вирішуючи подання суд враховує, що за редакцією ч. 3 ст. 51 КУпАП, чинною станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

При цьому, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

За вироком суду, ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою у лютому-квітні 2020 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, станом на час вчинення інкримінованих ОСОБА_4 діянь, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 268,40 грн (1051х0,2=210,2). В той же час, з урахуванням вимог Закону № 3886-IX, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України станом на той же час мав би становити 2102 грн. (1051х2=2102).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оскільки положення Закону № 3886-IX в частині визначення розміру майна, яке є предметом дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, скасовують кримінальну протиправність таємного викрадення майна в розмірі від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, такий закон з огляду на приписи ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чисті Законом № 3886-IX.

За вироком суду ОСОБА_4 заволодів майном потерпілих за епізодами:

-29 лютого 2020 року у розмірі 2000 грн.;

-10 березня 2020 у розмірі 2000 грн.;

-31 березня 2020 року у розмірі 1400 грн.;

-26) 10 квітня 2020 року у розмірі 1500 грн.

Ураховуючи те, що за вказаними епізодами злочинної діяльності вартість інкримінованого ОСОБА_4 майна, яким заволодів останній, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2648 грн., відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно приписів ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд виходить з того, що вказані епізоди злочинної діяльності не знайшли окремої кримінально-правової і суд покарання з ними окремо не призначав, а чинне законодавство не передбачає можливості звільнення від покарання за окремими епізодами злочинної діяльності. Окрім цього, суд звертає увагу, що на час розгляд подання в суді визначений ОСОБА_4 іспитовий строк закінчився і вирок суду в частині призначення покарання є фактично виконаним.

З огляду на викладене, подання органу з питань пробації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 74 КК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про приведення вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

09.10.2024