У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2024 Справа №607/24705/24 Провадження №1-кс/607/6795/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000114 від 09.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 23.09.2021 (справа 607/20569/24), на грошові кошти у сумі 29652 доларів США та 2290 Євро, а також на банківські картки.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначив, що грошові кошти та банківські картки, які були виявлені та вилучені працівниками правоохоронного органу під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у межах кримінального провадження № 0000114 від 09.03.2024, не мають жодного відношення до нього. Грошові кошти не є майном, яке здобуте у результаті вчинення кримінального правопорушення. Також звернув увагу на те, що немає жодних доказів того, що вилучені під час обшуку грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Крім цього, ОСОБА_5 є ФОП 3 групи, упродовж багатьох років інвестує у міжнародну страхову фірму «MetLife» ТОВ «ЄВРОЛАЙФ Україна ЛТД», яка виплачує йому дивіденди, що підтверджується наданими відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу. Вважає, що слідчим суддею не було дотримано вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, яка зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати, окрім правових підстав для арешту майна, ще й наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Таким чином, з метою забезпечення додержання прав власника майна, а також, із врахуванням того, що арешт накладено необґрунтовано, тобто без достатніх правових підстав, просить його скасувати.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнив вимоги клопотання та просив скасувати арешт, який було накладено згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_6 від 23.09.2021 (справа 607/205/69/24), зокрема, на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 , які поміщено в сейф пакет ІСR 0207796.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що вказані банківські картки є речовими доказами у кримінальному провадженні та з ними проводиться ряд слідчих дій, а тому, необхідність у такому заході забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала та продовжує існувати.

Заслухавши доводи представника заявника, заперечення прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Арешт майна відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Слідчий суддя установив, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000114, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.09.2024 у справі № 607/20569/24, було накладено арешт, зокрема, на банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_4 , «Кредіт Агріколь Банк» № НОМЕР_5 , які поміщено в сейф пакет ІСR 0207796. Вказане майно було виявлене та вилучене 20.09.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .

Слідчим суддею накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних експертиз у кримінальному провадженні.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що адвокатом не доведено необґрунтованості накладення арешту на банківські картки, оскільки у клопотанні не наведено жодних обґрунтувань щодо цього. Натомість, надані прокурором у судовому засіданні пояснення свідчать про те, що на цьому етапі потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 09.03.2024 виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

За наведеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000114 від 09.03.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1