Справа № 570/3223/24
номер провадження 1-кп/570/329/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000130 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, який має повну професійно-технічну освіту, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 22 січня 2024 року в денну пору доби, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування через мобільний телефон у менеджері «Telegram», втерся в довіру до потерпілого ОСОБА_6 та досягнув домовленостей з останнім про позику грошей, під приводом необхідності дороговартісного лікування та інших супутніх потреб, при цьому, не маючи наміру повертати отримані грошові кошти.

Так, в період часу з 22.01.2024 по 12.02.2024, ОСОБА_5 , діючи з єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів, що спрямовані на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, отримав від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 39500 грн., які останній перерахував зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на банківську картку ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .

Окрім цього, ОСОБА_7 отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 28360 грн, які останній перерахував зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на банківську картку ОСОБА_5 АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 .

У подальшому, зобов`язання по поверненню грошей в загальній сумі 67860 грн. ОСОБА_7 не виконав, а отримані грошові кошти обернув на свою користь, витративши на свої потреби, тим самим, завдавши потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримав поданий цмвільний позов та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаного злочину. Показав суду, що 22 січня 2024 року, в денну пору доби, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування через мобільний телефон у месенджері «Telegram», втерся в довіру до потерпілого ОСОБА_6 та досягнув домовленостей з останнім про позику грошей, під приводом необхідності дороговартісного лікування та інших супутніх потреб, при цьому, не маючи наміру повертати отримані грошові кошти. Підтвердив, що зобов`язання по поверненню грошей в загальній сумі 67860 грн. ОСОБА_7 не виконав, а отримані грошові кошти обернув на свою користь, витративши на свої потреби, Погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. Вказав, що щиро розкаюється у скоєному, частково повернув кошти.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_5 , які полягали у вчиненні шахрайства, за ч.1 ст. 190 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено та судом не встановлено.

Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд погоджується з думкою прокурора про можливість призначення покарання за нижньою межею санкції із застосуванням ст. 75 КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 подано цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.

У відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов, поданий в інтересах потерпілого, підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України та з урахуванням принципу диспозитивності (обвинувачений визнав позовні вимоги повністю).

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -.

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст.190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_4 , поданий в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 42860 (сорок дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень у відшкодування майнової шкоди.

Речові докази по справі оптичні диски з вмістом банківської таємниці та документи в паперовому вигляді - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1