Провадження № 1-кс/161/4762/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 жовтня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019.

Скаргу мотивує тим, що він 26.08.2024 звернувся до керівника слідчого управління ГУНП у Волинській області з клопотанням про виконання вимог сторони потерпілого згідно КПК України, однак постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024, яку він отримав 19.09.2024, у задоволенні клопотання відмовлено. Вказана постанова, на його думку, прийнята невмотивовано, без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх наявних доказів і обставин, і тому є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, не погоджуючись із рішенням слідчого, просить скасувати постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, просили її задовольнити.

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 подала до суду заяву про проведення розгляду скарги у її відсутності, у задоволенні скарги просить відмовити. Крім цього, подала до суду 7 (сьомий) том матеріалів кримінального провадження №0000135 від 11.10.2019.

Луцька окружна прокуратура, яка про час, дату та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, явку прокурора у кримінальному провадженні в судове засідання не забезпечила, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, стаття 24 КПК України кожному гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 3 ст. 361 КК України.

26 серпня 2024 року ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0000135 від 11.10.2019, звернувся з клопотанням від 26.08.2024 про виконання вимог сторони потерпілого згідно КПК України, в якому просив провести додатковий допит свідка ОСОБА_6 в присутності та участі сторони потерпілого.

В свою чергу, за результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_3 постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 у задоволенні клопотання відмовлено.

В обґрунтування такої відмови слідчий зазначає, що ОСОБА_6 допитаний у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000135 від 11.10.2019 і на даний час відсутня необхідність в проведенні додаткового допиту ОСОБА_6 , оскільки у попередніх допитах з`ясовано усі питання з приводу обставин, що досліджуються у кримінальному провадженні №0000135 та які відомі останньому.

Тобто, клопотання ОСОБА_3 слідчим розглянуто та за прийнято відповідне процесуальне рішення.

Разом з цим, згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною 3 ст. 93 КПК України передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас, відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона містить відомості про зміст обставин, які є підставою для відмови у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , загальні мотиви такої відмови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Отже, хоча сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, наділені, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, правом ініціювати перед стороною обвинувачення проведення слідчих (розшукових) дій, однак вирішення питання щодо доцільності/недоцільності проведення таких слідчих (розшукових) дій є дискреційними повноваженнями сторони обвинувачення (прокурора, слідчого, дізнавача у кримінальному провадженні).

При цьому, процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме слідчі (розшукові) дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

Слідчий суддя враховує, що КПК України встановлює гарантії процесуальної самостійності слідчого у прийнятті ним рішень.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що клопотання потерпілого ОСОБА_3 слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 розглянуто, про що 30.08.2024 винесено постанову, яка відповідає вимогам ст. 110 КПК України, підстав для скасування якої не встановлено, тому слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019 задоволенню не підлягає.

Водночас, слід зазначити, що відмова у задоволенні скарги не позбавляє потерпілого права повторно ініціювати проведення відповідних слідчих (розшукових) дій шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

На підставі викладено, керуючись ст. 303-309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 30.08.2024 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000135 від 11.10.2019 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1