Справа № 296/6579/24
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 07.03.2024, -

встановив:

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить накласти арешт на предмети, вилучені 18.07.2024 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме на: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10s з Sim картою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання cлідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000039 від 07.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець РФ, який з використанням особистого підконтрольного йому відкритого аккаунту соціальної мережі «Однокласники» під ніком « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив на невизначене коло осіб ряд публікацій, у яких відповідно до висновку експерта містяться заперечення збройної агресії рф проти України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18.07.2024 було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10s з Sim картою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5

18.07.2024 вказаний предмет визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки він містить ознаки речового доказу.

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовує метою збереження вилученого мобільного телефону як речового доказу.

Власник майна не з`явився у судове засідання, про місце час та дату повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просить провести без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (абз.1 ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Обставини, викладені у клопотанні щодо можливого вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованість накладення арешту підтверджуються сукупністю доказів, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапортом від 06.03.2024; протоколом огляду від 17.04.2024 з додатками; висновком експерта № 241 від 27.06.2024; ухвалою суду №296/6320/24 від 10.07.2024; протоколом обшуку від 18.07.2024; постановою про визнання речовими доказами від 18.07.2024; протоколом допиту свідка від 18.07.2024.

Враховуючи досліджені докази, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресоюАДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10s з сім-картою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - містить ознаки речового доказу у кримінальному провадженні №0000039 від 07.03.2024 з урахуванням викладених обставин можливого вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є достатні правові підстави для накладення арешту на майно, вилучене 18 липня 2024 року в ході проведення обшуку за адресоюАДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене у сукупності, клопотання слідчого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 18.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10s з сім-картою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1