Справа № 127/3273/16-к
Провадження №11-кп/801/1294/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку ст. 107 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 листопада 2024 року клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 03.01.2025 включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2024 року та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Жодний ризик в клопотанні прокурора необгрунтований та недоведений.

Суд першої інстанції належним чином не розглядав можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки посилається в своїх ухвалах лише на тяжкість покарання та перераховує стандартні підстави, які не підтверджені жодними доказами.

Обвинувачений вказує на те, що недотримання вимог КПК України під час розгляду клопотання прокурора призвело до порушення ст.370 КПК України та п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Захисник ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 надіслали до Вінницького апеляційного суду клопотання, про розгляд апеляційної скарги без їх участі, апеляційну скаргу просили задоволити.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 надіслав до Вінницького апеляційного суду клопотання, в якому просив апеляційний розгляд проводити без його участі, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягє задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України .

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції врахував особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та на даний час обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочинів, до затримання не працював, не мав стабільного джерела доходу, не мав стійких соціальних зв`язків та дійшов висновку, що, усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілих, які є особами пенсійного віку, та свідків у казаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону та перевірив обгрунтованість клопотання прокурора.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується.

Встановлені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду від 05.11.2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Керуючись ст.422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2024 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4