Справа № 364/965/23
Провадження № 1-кп/364/27/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

представників Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.10.2019 за № 0000871 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , за наступних обставин.

Так, водій ОСОБА_10 06.10.2019, о 17:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю в крові 1,65 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правил дорожнього руху в редакції станом на 06.10.2019), відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» («MERCEDES -BENZ S 550»), реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лесі Українки в с. Надросівка, Володарського району, Київської області, зі сторони с. Тарган у напрямку смт Володарка (наразі селище Володарка), Київської області та проїжджаючи неподалік будинку № 79 по вказаній вулиці, проявив самовпевненість, не стежив за дорожньою обстановкою, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, відповідно до яких «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не

створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», в порушень вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу контролювати керований ним транспортний засіб, під час руху на ділянці дороги із заокругленням праворуч, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини на узбіччя, де відбулося зіткнення із бетонним парканом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

Смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася переломом кісток черепа з ушкодженням оболонок та тканин головного мозку.

Грубе порушення ОСОБА_10 вимог пунктів п. 2.9 а), 2.3 б), д), 12.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 .

Вказуючи про невизнання провини у скоєному, обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні відмовився від дачі показань, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні ствердила обставини вчинення правопорушення зазначені в обвинувальному акті та вказала, що починаючи з 2018 року вона товаришувала із обвинуваченим і у них були гарні дружні відносини. З весни 2019 року вони стали більш близькими товаришами і разом час від часу завозили на автомобілі ОСОБА_10 її сина ОСОБА_25 у школу, на гуртки та секції. Між обвинуваченим та її сином Платоном були добрі і дружні відносини. Колісник мав досвід спілкування з дітьми, тому вони мали між собою порозуміння. Автомобілем керував завжди обвинувачений, а вона сиділа на пасажирському сидінні, син сидів щоразу ззаду на пасажирському сидінні, без дитячого крісла. ОСОБА_12 керував автомобілем безпечно і вона з дитиною не боялася з ним їздити. Автомобіль був у технічно справному стані. 05.10.2019 їй було потрібно поїхати з міста на кілька днів по особистих справах. За її проханням із сином Платоном у її орендованій квартирі у місті ОСОБА_13 залишився обвинувачений, щоб подивитися за ним допоки приїде її мама із Запоріжжя. У цей час обвинувачений, без погодження з нею, взяв сина і поїхав на риболовлю за місто Біла Церква, про що вона дізналася під час телефонної розмови з ним 06.10.2019. Вона почала хвилюватися з цього приводу і попросила повернути сина за місцем проживання, бо її мама вже мала приїхати до внука і бути з ним сама. На її прохання обвинувачений погодився повернути сина до її квартири. Вона під час однієї із телефонних розмов попросила ОСОБА_12 нагодувати сина у найближчому кафе. Проте через деякий час до неї зателефонувала раніше незнайома їй жінка, як пізніше виявилося, то це була сестра обвинуваченого та повідомила, що Платон у реанімації. Насправді, як з часом з`ясувалося, що син на той час вже був мертвим, просто про це їй не сказали. Згодом вона дізналась правду про смерть дитини.

Потерпіла вказала суду, що очевидцем події вона особисто не була. Батько ОСОБА_25 поїхав до моргу. Похорон сина був 07.10.2019. Вона кілька разів відвідувала обвинуваченого у лікарні. Певний час він знаходився у комі, вона з ним не розмовляла. Потім коли він прийшов до тями, щоразу, коли вона приходила, то робив вигляд, що не знає її. Лікарі повідомили, що ОСОБА_10 виживе. Після події, відносини з обвинуваченим різко змінилися і взагалі перестали існувати. Вона з ним не спілкується. Сама вона дуже тяжко переживає смерть сина. Втратила інтерес до життя, постійно потребує медичної допомоги, лікується, не хоче створювати свою сім`ю та народжувати. Наслідки для її здоров`я є непоправними. Лікування їй не допомагає.

Цивільний позов потерпіла у кримінальному провадженні не заявляла. Добровільно родина обвинуваченого одного разу пропонувала 1000 гривень та продукти харчування, які вона відмовилася брати. Іншого відшкодування матеріального та морального характеру вона від обвинуваченого не отримувала. Щодо міри призначення покарання то послалася та підтримала

повністю свого представника, який просив суд визначити покарання у виді позбавлення волі строком вісім років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Показання потерпілої щодо обставин вчинення кримінального проступку повністю узгоджуються із показаннями свідків, що є процесуальними джерелами доказів відповідно до положення ч. 2 ст. 84 КПК України та які також узгоджуються із іншими доказами, дослідженими судом безпосередньо у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що він, будучи працівником поліції місцевого відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, 06.10.2019 разом із колегою ОСОБА_15 заступив на чергування і знаходився на виклику за заявою потерпілої щодо сімейного насильства, коли від чергового відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про ДТП у селі Надросівка, Володарського району, Київської області. Зреагувавши на повідомлення, вони відразу поїхали на місце ДТП і після приїзду виявили пошкоджений автомобіль марки «Мерседес Бенц» чорного кольору з характерними ушкодженнями від зіткнення із бетонним парканом, шматки якого знаходилися безпосередньо у середині самого автомобіля. На місці пригоди знаходилася дитина , що була без свідомості і водій автомобіля, якого у той час поміщали до карети швидкої допомоги. Також поряд з цими особами на той час були безпосередньо на місці події двоє працівників екстреної медичної допомоги та слідча ОСОБА_16 . Свідок суду вказував, що безпосереднім очевидцем події він особисто не був, лише прибув на місце ДТП в силу виклику за вказівкою чергового для виконання своїх службових обов`язків та забезпечував там безпеку дорожнього руху. При цьому зазначав, що погодні умови у часі події були нормальні, стояла ясна сонячна погода. Дорожнє покриття було сухим та не ушкодженим.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що 06.10.2019 він їхав із смт Володарка (наразі селище Володарка) до своїх батьків до села Надросівка. Близько 17 години за 300-400 метрів до місця події він почув гучний звук, схожий на характерний удар при ДТП і зрозумівши відразу що саме трапилося під`їхав на місце події та помітивши пошкоджений автомобіль, зупинився. ДТП трапилося неподалік місцевого магазину за 50-70 метрів від нього. Тому, почувши відповідний звук, почали сходитись люди, які стояли на дорозі. У середині пошкодженого автомобіля знаходилися рештки розбитого бетонного забору та люди. А відтак він відразу, разом із місцевим жителем ОСОБА_18 , деблокували двері автомобіля та дістали з нього дитину без ознак життя та поклали його на землю. Дорослий чоловік, який сидів з боку водія був у непритомному стані і «харчав». Свідок повідомив суду, що він викликав швидку. При цьому зазначав, що на той час стояла суха погода і дорожнє покриття було у нормальному стані, сухе, без видимих пошкоджень.

Прокурор своїм усним клопотанням просив зняти раніше заявлених ним свідків: ОСОБА_19 та ОСОБА_15 з допиту безпосередньо у судовому засіданні, вказавши, що вони не були безпосередніми свідками події та недоцільність їх допиту у суді. З такою позицією прокурора погодилися всі учасники процесу.

Свідок ОСОБА_20 вказала суду, що вона є жителькою села Надросівка і щодня на власному автомобілі їздить по автодорозі де сталося ДТП, а відтак добре обізнана із якістю та покриттям дорожнього полотна і зокрема зазначила, що у тому місці, неподалік на дорозі мається виїмка. Проте якщо дотримуватися швидкісного режиму, то вказаний дефект покриття не є загрозою чи небезпекою руху автомобіля і лише у разі значного перебільшення швидкості та необізнаності водіїв з інших населених пунктів, це може становити небезпеку. Свідок, зокрема, вказала суду, що вона працює фельдшером медицини невідкладних станів та 06.10.2019 перебувала на добовому чергуванні, коли надійшов виклик на місце ДТП. Вона разом із своєю колегою, керівником бригади - ОСОБА_21 каретою швидкої допомоги невідкладно виїхали на місце пригоди. Напроти місцевого кладовища, неподалік місцевого підприємства « Валента » на автодорозі Тарган - Володарка стояв у кюветі пошкоджений автомобіль «Мерседес», який збив бетонну огорожу. Взявши медичне обладнання та ноші, вони за допомогою працівників ДСНС деблокували людей із пошкодженого автомобіля. Свідок вказала, що у середині автомобіля перебував за кермом без свідомості дорослий чоловік, обличчя якого було повністю у крові. На колінах чоловіка знаходилася дитина, голова якої була повністю «розтрощена» та смерть якої настала до прибуття швидкої допомоги. Чоловіка вони помістили до карети швидкої допомоги та почали надавати допомогу згідно протоколу і госпіталізували до медичного закладу.

Винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, окрім показань потерпілої та свідків, повністю доведена зібраними на стадії досудового розслідування доказами.

На підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, прокурором надані суду та досліджені безпосередньо у судовому засіданні докази, зокрема:

- витяг з кримінального провадження № 0000871, щодо внесення 07.10.2019 відомостей до ЄРДР за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб про те, що 06.10.2019 близько 17:09 водій автомобіля «Мерседес Бенц» («MERCEDES-BENZ S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , рухаючись по АДРЕСА_2 на заокругленні дороги в праву сторону в напрямку смт Володарка зі сторони с. Тарган не впорався із керуванням та допустив з`їзд на ліве узбіччя внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув на місці пригоди, а водій доставлений до Володарської ЦРЛ з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.к.п. 124);

- постанову про створення слідчої групи для здійснення досудового розслідування від 07.10.2019 (том 1 а.к.п. 125-126);

- постанову про визначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадження від 07.10.2019 (том 1 а.к.п. 127-128);

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2019 зі схемою до протоколу та ілюстрованими таблицями до нього, які вказують на місце дорожньо-транспортної пригоди, що знаходиться на заокругленні дороги на АДРЕСА_2 , дорожнє покриття бетонне, сухе. Автомобіль розташований на відстані 65 м від будинку АДРЕСА_5 до правого заднього колеса та на відстані 67 м до переднього лівого крила. Труп чоловічої статі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнений у куртку зеленого кольору та штани знаходиться біля автомобіля (том 1 а.к.п. 129-143);

- повідомлення Білоцерківського районного відділення Комунального закладу Київської обласної ради «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» з доданим висновком експертного дослідження № 509 від 07.10.2019, з яких вбачається, що при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 знайдені наступні ушкодження: рани, садно, крововиливи на голові; переломи кісток склепіння та основи черепа, кісток лицевого скелета, ушкодження оболонок і тканини головного мозку; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку; переломи лівої плечової кістки та лівої ліктьової кістки, крововиливи в м`яких тканинах навколо перелому. Смерть гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася переломом кісток черепа з ушкодженням оболонок та тканини головного мозку. Знайдені, при судово-медичному дослідженні трупа, ушкодження заподіяні тупими предметами (том 1 а.к.п. 144-146);

- запит слідчого відділення ГУНП в Київській області від 21.10.2019 № 24/70-кп 619/2 про надання інформації та відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 з надзвичайних ситуацій від 06.11.2019 № 01-20/1243, відповідно до якої метеорологічні спостереження за станом погодних умов проводяться лише на стаціонарних пунктах-метеорологічних станціях. В с. Надросівка, Володарського району, Київської області, метеорологічної станції немає. За оперативними даними найближчого пункту спостереження метеорологічної станції Біла Церква, що є репрезентативною для даного району, погодні умови з 16:00 до 19:00 06.10.2019 були такими: 15:00 - хмарність 7 балів, температура повітря 9,6° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 20 км; 18:00 - хмарність 7 балів, температура повітря 8,0°тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 10 км; 21:00 - хмарність 7 балів, температура повітря 5,4° тепла, без опадів, метеорологічна дальність видимості 12 км. Між строками йшов слабкий дощ, кількість опадів на 21:00 - 0,0 мм (том 1 а.к.п. 147-148);

- запит слідчого управління ГУНП в Київській області від 04.05.2020 № 1370/24/92-2020 про надання інформації та копією відповіді КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 05.05.2020 № 449 з доданою копією карти виїзду бригади, з яких вбачається, що 06.10.2019 о 17:06 було зафіксовано виклик АДРЕСА_4 , біля кладовища. Про факт ДТП повідомив свідок з номеру мобільного телефону НОМЕР_3 . Через скорочений алгоритм прийому викликів з високим пріоритетом анкетні дані заявника не збираються. На виклик виїжджала бригада НОМЕР_4 , керівник бригади - фельдшер ОСОБА_21 та фельдшер ОСОБА_20 (том 1 а.к.п. 148-152);

- постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення судово-медичної експертизи від 11.11.2019 (том 1 а.к.п. 153-154);

- висновок експерта Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 645-509 від 02.01.2020, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 07.10.2019 знайдені наступні ушкодження: рани, садно, крововиливи на голові; переломи кісток склепіння та основи черепа, кісток лицевого скелета, ушкодження оболонок і тканини головного мозку; крововиливи під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку; переломи лівої плечової кістки та лівої ліктьової кістки, крововиливи в м`яких тканинах навколо перелому. Смерть гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася переломом кісток черепа з ушкодженням оболонок та тканини головного мозку. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП. Ушкодження, що спричинили смерть мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Переломи лівої плечової кістки та лівої ліктьової кістки мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості (том 1 а.к.п. 155);

- постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення інженерно-технічної експертизи від 21.10.2019 (том 1 а.к.п. 156-158);

- довідку про витрати на проведення інженерно-технічної експертизи та висновок експерта від 16.12.2019 № 12-1/2486, що вказує на те, що на момент огляду автомобіля марки «Мерседес Бенц» («Mercedes-Benz S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 , несправностей технічного стану рульового керування не виявлено, тобто воно /(рульове керування) знаходиться в працездатному стані. На момент огляду зазначеного автомобіля несправностей технічного стану гальмівної системи не виявлено, тобто вона ( гальмівна система) знаходиться у працездатному стані. Елементи підвіски автомобіля на момент огляду знаходяться в технічно несправному непрацездатному стані через пошкодження амортизаційної стійки та важеля підвіски лівого переднього колеса. Дана несправність має аварійний характер, оскільки розташована в зоні максимальної деформації елементів конструкції автомобіля внаслідок дії ударного навантаження і утворилася в процесі ДТП при зіткненні автомобіля з перешкодою. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі елементів підвіски автомобіля марки «Мерседес Бенц» («Mercedes-Benz S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 перед подією, не виявлено (том 1 а.к.п. 159-164);

- постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення інженерно-технічної експертизи від 21.10.2019 (том 1 а.к.п. 165-167);

- довідку про витрати на проведення інженерно-технічної експертизи та висновок експерта від 24.01.2020 № 12-1/2483, відповідно до якого при дослідженні автомобіля марки «Мерседес Бенц» («Mercedes-Benz S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічних пошкоджень характерних для його контакту з іншим транспортним засобом, на зовнішніх поверхнях цього автомобіля, не виявлено. В момент зіткнення зазначений автомобіль контактував з перешкодою (бетонним парканом) деталями передньої, правої передньої бокової та лівою боковою частиною (том 1 а.к.п. 168-172);

- постанову слідчого СУ ГУНП в Київській області про проведення процесуальних дій на іншій території від 05.05.2020 (том 1 а.к.п. 173-175);

- протокол огляду речей і документів від 16.05.2020, проведеного слідчим СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області та доданою ілюстративною таблицею до нього, яким встановлено, що об`єктом огляду є автомобіль марки «Мерседес Бенц» («Mercedes-Benz S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області, що за адресою: вул. Миру, 25 А, смт Володарка, Київської області. На вказаному автомобілі наявні 4 колеса. Переднє праве та заднє праве колеса перебувають під тиском, пошкоджень на них не виявлено. Заднє ліве колесо, а саме гума відокремлена від диску «роззуте». За допомогою пневматичного домкрата було здійснено підйом автомобіля, хрестовим ключем викручено гвинти, знято колесо, наповнено його повітрям. При огляді пошкоджень вказаного колеса не виявлено, після наповнення повітрям перебуває під тиском. Після завершення огляду заднє ліве колесо встановлено на місце. При огляді переднього лівого колеса із зовнішньої сторони гуми виявлено пошкодження у вигляді розривів. За допомогою пневматичного домкрата та хрестового ключа від`єднано переднє ліве колесо від автомобіля та поміщено до двох поліетиленових пакетів темного кольору, скріплено ниткою з паперовою биркою із пояснювальним написом та підписами учасників огляду. Вилучене колесо направлено до СУ ГУНП в Київській області (том 1 а.к.п. 176-182);

- постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення судової інженерно-технічної експертизи від 18.05.2020 (том 1 а.к.п. 183-185);

- довідку про витрати на проведення експертизи та висновком експерта від 22.06.2020 № 12-1/1356 з доданою ілюстративною таблицею до нього, з яких вбачається, що в ході дослідження виявлено пошкодження наданого на дослідження автомобільного колеса, утворення яких і, як наслідок, розгерметизація даного колеса, утворилася в процесі дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а.к.п. 186-192);

- постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення судової інженерно-транспортної експертизи від 05.05.2020 (том 1 а.к.п. 194-195);

- постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області про надання вихідних даних для проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 05.05.2020 (том 1 а.к.п. 196-197);

- довідку про витрати на проведення інженерно-технічної експертизи та висновком експерта від 01.06.2020 № 12-1/1215, відповідно до якого в заданій дорожній ситуації, при заданих характеристиках дорожньої обстановки та представлених на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Мерседес Бенц» («Mercedes-Benz S550»), реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_10 , повинен був керуватися вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку. Водій мав технічну можливість попередити вказану дорожньо-транспортну пригоду - зіткнення з парканом, для чого у нього не було об`єктивних причин технічного характеру відомих експертові. Дії водія зазначеного автомобіля не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України (том 1 а.к.п. 198-202);

- запит старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області про надання медичної документації від 04.05.2020 № 24/92-1374 та лист «Володарської районної лікарні» КНП Володарської районної ради, про надіслання завіреної копії медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був доставлений до названого медичного закладу 06.10.2019 після дорожньо-транспортної пригоди та перебував на стаціонарному лікуванні (том 1 а.к.п. 204);

- постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області від 02.06.2020 про призначення судово-медичної експертизи (том 1 а.к.п 205-207);

- висновок експерта Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 138/Е, відповідно до якого згідно наданої медичної документації та заключення консультанта - рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мали місце ушкодження у вигляді: тяжкої відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку важкого ступеню, розвитком коматозного стану, відкритого перелому кісток лицьового черепа з розвитком субдуральної гематоми в лобно-висково-тім`яній ділянці справа, а також рівних ран лиця і лівої кисті. Описані ушкодження утворилися від дії тупого-их предмету/ів, по давності можуть відповідати строку та обставинам, вказаним в постанові і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. В наданій медичній документації дані про алкогольне сп`яніння ОСОБА_10 , 1986 року народження, відсутні (том 1 а.к.п. 208-209);

- постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04.06.2020 (том 1 а.к.п. 210-212);

- копію висновку судово-психіатричного експерта № 270 від 10.06.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати своїми діями та керувати ними. В даний час він страждає на деменцію внаслідок перенесеної травми голови. ОСОБА_10 в даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (том 1 а.к.п. 213-214);

- постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області про зміну порядку досудового розслідування від 17.06.2020 (том 1 а.к.п. 215-217);

- постанову заступника керівника регіональної прокуратури Київської області про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.06.2020 (том 1 а.к.п. 218-219);

- повідомлення ОСОБА_10 про підозру від 29.06.2020 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 1 а.к.п. 220-223);

- копію ухвали Володарського районного суду Київської області від 17.12.2020 про застосування щодо ОСОБА_10 примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (том 1 а.к.п. 224-228);

- копію ухвали Володарського районного суду Київської області від 09.02.2023, якою відновлено досудового розслідування кримінального провадження № 0000871 від 07.10.2019 щодо вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у порядку ч. 2 ст. 515 КПК України (том 1 а.к.п. 229-232);

- постанову начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області про доручення здійснення досудового розслідування слідчій групі від 12.07.2023 (том 1 а.к.п. 233-235);

- копію постанови заступника керівника Київської обласної прокуратури про призначення групи прокурорів від 12.07.2023 (том 1 а.к.п. 236-238);

- постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області про призначення судової психіатричної експертизи від 12.07.2023 (том 1 а.к.п. 239-242);

- висновок судово-психіатричного експерта № 1077, відповідно до якого у теперішній час ОСОБА_10 , 1986 року народження, виявляє ознаки Органічного розладу особистості внаслідок ЧМТ, церебрастенічний синдром (F-07/8 за МКХ-10). За психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує надання психіатричної допомоги в примусовому порядку (том 1 а.к.п. 243-251);

- клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області про продовження строку досудового розслідування від 25.07.2023 (том 2 а.к.п. 1-5);

- постанову заступника керівника Київської обласної прокуратури від 09.08.2023 (том 2 а.к.п. 6-9);

- клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Київській області про продовження строку досудового розслідування від 30.08.2023 (том 2 а.к.п. 10-13);

? копію ухвали слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2023 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 07.10.2019 за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 2 а.к.п. 14-18);

- повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 20.11.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (том 2 а.к.п. 19-22).

Відтак, дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Короліства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи встановлені судом обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд доходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 суд вважає способом захисту з метою уникнення відповідальності і пом`якшення своєї участі за скоєне правопорушення та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого, які спростовуються сукупністю доказів, безпосередньо досліджених судом.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду № 11 від 06.11.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_10 раніше несудимий (том 2 а.к.п. 87), непрацюючий, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку з 2020 року з діагнозом «органічний амнестичний синдром» (том 2 а.к.п. 107, 108), є особою з інвалідністю ІІ групи від загального захворювання довічно (том 2 а.к.п. 116, 120). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків» МОЗ України № 1077 від 17.10.2023 ОСОБА_10 за психічним станом у теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Не потребує надання психіатричної допомоги в примусовому порядку (том 1 а.к.п. 243-251).

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні на доповнення даних, що характеризують особу обвинуваченого просив долучити до матеріалів справи спільні фотографії обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 , копії квитанцій та розрахунків щодо встановленого ОСОБА_11 пам`ятника та витягу з ЄДР щодо створення БО «БФ «Платон».

Надаючи оцінку наведеним вище посиланням захисника, суд погоджується з позицією прокурора та представника потерпілої, які вказали, що надані захисником спільні фотографії

ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_6 , а також копії квитанцій та розрахунків щодо встановленого ОСОБА_11 пам`ятника, - в цілому не встановлюють і не спростовують обвинувачення та не впливають на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_10 . У межах кримінального провадження потерпіла цивільний позов не заявляла, тому питання вартості понесених обвинуваченим витрат перед судом не ставилося та не обговорювалося.

Представник потерпілої ОСОБА_7 , з яким повністю погодилася потерпіла, вказав суду, що надані захисником копії документів щодо вартості пам`ятника на могилі дитини - не завірені належним чином, а тому не можуть бути взяті судом до уваги під час ухвалення судового рішення. Стосовно створення обвинуваченим ОСОБА_10 БО «БФ «Платон», звернув увагу суду на дату державної реєстрації такого Благодійного фонду, а саме - 01.09.2023, тобто після відновлення досудового розслідування вчиненого ним кримінального правопорушення (09.02.2023).

З такою позицією сторони потерпілої суд погоджується, оскільки, ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права). Натомість додані копії документів не завірені належним чином, а відтак є неспроможними і не слугують підставою для врахування судом.

Одночасно, суд вважає необхідним зазначити та погодитись із позицією захисника, що надані прокурором дані, які вказують на вчинення ОСОБА_10 адміністративних правопорушень щодо порушень ним ПДР у проміжку часу з 02.10.2012 по 13.06.2019 ( том 2 а.к.п. 96-105, 111-113) не стосуються цієї справи та не впливають на обсяг пред`явленого обвинувачення та його характеристику.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд не встановив.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 суд відносить: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що стверджується відповідними доказами, зокрема копіями Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2019 № 46 та Акта судово-токсикологічного дослідження № 763, відповідно до яких при судово-токсикологічному дослідженні сечі ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт - 1,65 проміле (том 2 а.к.п. 92-93).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ККС ВС від 15.08.2023 у справі №295/424/21 (провадження №51-619км22), процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначення особі, визнаній винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, відповідного покарання, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, відноситься до дискреційних повноважень суду.

Судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Таким чином, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, одночасно враховуючи вищевикладене, позицію потерпілої, яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має у межах даного кримінального провадження, цивільного позову не пред`явила, однак наполягає на мірі покарання для ОСОБА_10 у виді позбавлення волі.

Досудова доповідь Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 19.02.2024 № 212/32/9/1-24 (том 1 а.к.п. 103-111) щодо обвинуваченого ОСОБА_10 - була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства та він не становить небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу з питань пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду за його поведінкою. Надаючи оцінку вказаній досудовій доповіді та такій позиції органу пробації суд вказує , що вона не узгоджується з обставинами кримінального провадження та наслідками, що настали. Так, грубе порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням безповоротних наслідків у вигляді смерті малолітнього потерпілого ОСОБА_11 . Відповідно до положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Життя потерпілого обірвалося внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 , які хоч є результатом вчиненого ним ненавмисного злочину, проте потягло за собою тяжкі наслідки - смерть людини.

П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 з відповідними змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.

При цьому, висновок органу пробації щодо можливості застосування щодо ОСОБА_10 положень ст. 75 КК України враховується судом в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, однак не є вирішальним при прийнятті відповідного судового рішення. Аналогічна позиція викладена у постанові ККС ВС від 27.10.2020 у справі № 664/2526/19 (провадження 51-3420км20).

Таким чином, враховуючи встановленні та наведені вище обставини, визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до якого кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України належить до тяжких злочинів, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як позбавлення волі у межах строку передбаченого санкцією статті з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк передбачений санкцією статті.

Таке покарання буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено.

Питання щодо скасування арешту на тимчасово вилучені речі, речових доказів та стягнення процесуальних витрат вирішено ухвалою Володарського районного суду Київської області від 17.12.2020 (том 1 а.к.п. 224-228, том 2 а.к.п. 128-132).

Вирішуючи питання можливості зарахування у строк покарання ОСОБА_10 терміну застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, слід зазначити наступне.

Так, згідно з ч. 4 ст. 84 КК у разі одужання осіб, зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в ч. 5 ст. 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Однак, слід врахувати, що ч. 2 ст. 94 КК України вказує, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Положеннями ч. ч. 1 і 3 ст. 515 КПК передбачено, що у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру. При цьому в разі засудження цієї особи до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи позбавлення волі час її перебування в медичній установі зараховується у строк відбування покарання.

Натомість, з матеріалів провадження вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_10 на підставі ухвали Володарського районного суду Київської області від 17.12.2020 у справі № 364/579/20 було застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної

психіатричної допомоги у примусовому порядку (том 1 а.к.п. 43-47, 224-228). В подальшому Броварським міськрайонним судом Київської області примусові заходи були продовжені ухвалами від 15.06.2021 у справі № 361/4596/21 та від 13.12.2021 у справі № 361/10153/21 до 13.06.2022 включно (том 1 а.к.п. 48-55). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2022 відмовлено у задоволенні подання лікаря-психіатра КНП «Броварська БКЛ» БРР БМР про продовження ОСОБА_10 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (том 2 а.к.п. 133-134).

Відтак, термін застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги, відповідно до ч. 2 ст. 94 та ч. 3 ст. 515 КПК не підлягають зараховуванню у строк покарання, оскільки таку допомогу обвинувачений отримував амбулаторно, без госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Щодо запобіжного заходу ОСОБА_10 слід зазначити, що обраний йому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21.11.2023 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби закінчився 10.12.2023. У судовому засіданні прокурор вказав на недоцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу, враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки та не ухилявся від викликів до суду. За таких обставин, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_10 обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Питання щодо скасування арешту на тимчасово вилучені речі, речових доказів та стягнення процесуальних витрат вирішено в ухвалі Володарського районного суду Київської області від 17.12.2020.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили, - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1