Справа № 133/2284/24
Провадження №1-кп/132/380/24
Вирок

Іменем України

23 жовтня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора Козятинського відділу

Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2024 близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йшов пішки по АДРЕСА_1 , в напрямку від міського стадіону «Локомотив» до центру міста. В цей час ОСОБА_3 був зупинений працівниками відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області а саме поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами капітаном поліції ОСОБА_6 та старшим інспектором з ювенальної превенції сектору взаємодії з громадами майором поліції ОСОБА_7 , які перебували на службі у складі групи працівників поліції на підставі, наказу начальника відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУЬіП у Вінницькій області від 12.07.2024 № 386, та здійснювали заходи по розшуку особи, що вчинила грабіж в м. Козятин.

Під час спілкування з ОСОБА_3 працівники поліції помітили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і прийняли рішення про доставлення ОСОБА_3 до лікарні для проведення освідування та складання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Після цього ОСОБА_7 залучив для допомоги у доставленні ОСОБА_3 до лікарні іншого працівника відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області - інспектора з ювенальної превенції сектору взаємодії з громадами лейтенанта поліції ОСОБА_8 , який перебуває на посаді згідно наказу ГУНП у Вінницькій області від 28.08.2023 № 121, посвідчення серії НОМЕР_2 , спеціальний жетон 0145136, і який перебував на службі і також у складі групи працівників поліції на підставі наказу начальника відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 12.07.2024 № 386, здійснював заходи по розшуку особи, що вчинила грабіж в м. Козятин. На службовому автомобілі «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 12.07.2024 о 18 годині 50 хвилин доставили ОСОБА_3 до приймального відділення комунального підприємства «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради» за адресою: вул. Винниченка, 9, м. Козятин Вінницької області, для проведення його освідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Перебуваючи у коридорі приймального відділення КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради» ОСОБА_3 став робити спроби вийти з приміщення лікарні, а коли ОСОБА_8 перешкодив йому вийти, ставши біля виходу, ОСОБА_3 почав ображати працівників поліції нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. На неодноразові словесні зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії ОСОБА_3 не реагував.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Ігноруючи законі вимоги поліцейських припинити порушення громадського порядку, ОСОБА_3 , 12.07.2024 о 18 годині 58 хвилин, перебуваючи у «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської міської ради», підійшов впритул до інспектора ювенальної превенції сектору взаємодії з громадами лейтенанта поліції ОСОБА_8 та діючи умисно, завдав йому один удар головою в обличчя, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій оболонці верхньої губи справа, які у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 88 від 15.07.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з обвинувального акта та укладеної в порядку, передбаченому ст. ст. 470 та 472 КПК України, угоди про визнання винуватості від 31.07.2024 року між прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і погодився із прокурором на призначення йому за ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді 3 роки обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 31.07.2024 року і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді вид та міру покарання, оскільки укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши йому узгоджену міру покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 суду пояснила, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена в її присутності, тому вона також просить суд затвердити укладену угоду.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, свідомим, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутої щодо нього підозри, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Позиція Європейського суду з прав людини з даного приводу викладена у Постанові від 29 квітня 2014 року по справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії». Де зазначено, що порушення прав та свобод людини відсутнє, якщо у справі про затвердження угоди про визнання винуватості судом перевірено дотримання вимог визначених у нормах національного законодавства та встановлена добровільність укладення угоди.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві застосовувався у виді цілодобового домашнього арешту до 11.09.2024, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

З урахуванням особи винного, ступеня сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості підозри, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, відсутність тяжких наслідків, а також те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненого кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, обравши обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України, що буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті їх вчинення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 липня 2024 року, укладену між прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , якій, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2024, та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання, згідно з ч.1 ст.165 КВК України, обчислювати засудженому ОСОБА_3 з дня проголошення вироку 23 жовтня 2024 року.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1