1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 334/5316/24 1-в/335/183/2024
18 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 , в якому остання, посилаючись на вимоги Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання та привести вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 у відповідність нормам чинного законодавства. Подання вмотивоване тим, що 28.08.2024 до Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік, покладені на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
08.10.2024 ОСОБА_4 ознайомлений з порядком виконанням покарання з випробуванням.
09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 3028,00 грн.
Згідно з вироку суду вартість викраденого ОСОБА_4 майна склала 2015,17 грн., що виключає кримінальну відповідальність за ч. 4 ст.185 КК України.
З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.74 КК України, начальник Вознесенівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України.
Представник органу пробації до суду не прибув.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 18.11.2024 подав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.
Прокурор підтримала подання, подавши відповідну заяву.
У відповідності до ч. 4 ст. 107, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, розгляд подання проведено за відсутності учасників провадження та без фіксації судового процесу.
Вивчивши подання, додані до нього документи, особову справу № 107/2024, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 у справі № 334/5316/24 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ть років; на підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1-ин рік з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України № 3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09.08.2024 дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 вбачається, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення крадіжки майна, вартість якого склала 2015,17 грн.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становить 1514,00 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість повинна перевищувати 3028,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .

Отже, на день розгляду подання крадіжка, за вчинення якої засуджено ОСОБА_4 , не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість викраденого майна не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачена саме кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ.

ОСОБА_4 належить вважати засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі з виключенням з вироку ч. 1 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Виключити з вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 у справі № 334/5316/24 вказівку на застосування ч. 1 ст. 70 КК України у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2024 за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 25 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1