Дата документу 30.07.2024 Справа № 332/3821/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/807/158/24Суддя-доповідач ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/3821/24
Категорія ст. 34 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні подання Заводського районного суду м.Запоріжжя про направлення до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В поданні суду порушується питання про направлення матеріалів цього кримінального провадження на розгляд до іншого суду, оскільки до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до Заводського районного суду м.Запоріжжя з порушенням правил територіальної підсудності.

Заслухавши суддю-доповідача про суть подання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Правила територіальної підсудності визначені у ст.32 КПК України, а підстави і порядок направлення кримінального провадження до іншого суду встановлені ст.34 КПК України.

Зокрема, ч.1 ст.32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33- 1 цього Кодексу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, строк якого в подальшому Законами України №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, №2915-IX від 07 лютого 2023 року, №3057- IX від 02 травня 2023 року, №3275- IX від 27 липня 2023 року, №3429-IX від 08 листопада 2023 року, №3564-IX від 06 лютого 2024 року, №3684-IX від 08 травня 2024 року було продовжено (в останнє з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб).

Згідно з вимогами ч.9 ст.615 КПК України, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як убачається з наявних матеріалів, 01 липня 2024 року до Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що громадянка України ОСОБА_4 , приблизно у листопаді 2022 року, але не пізніше ніж 25 листопада 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебуваючи на території м.Мелітополь Запорізької області, яка з 25 лютого 2022 року та на час складення обвинувального акту є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, маючи вищу юридичну освіту та будучи діючим адвокатом України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, з метою сприяння остаточному встановленню окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області шляхом незаконного створення та подальшого функціонування судової системи держави-агресора як повноцінного органу, в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням представників окупаційної влади держави-агресора російської федерації та добровільно зайняла посаду судді у незаконному судовому органі - т.зв. «Мелитопольский районный суд Запорожской области», створеному указом голови окупаційної адміністрації держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданской администрации Запорожской области» №420-у від 29 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, на захопленій матеріально-технічній базі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11.

В подальшому, ОСОБА_4 , маючи необхідний досвід роботи на посаді судді у окупаційному судовому органі, проявивши свою відданість та лояльність окупаційній владі російської федерації, виконала всі процесуальні вимоги, встановлені федеральним законом № 91-Ф3 від 03 квітня 2023 року «О порядке отбора кандидатов в первоначальные составы федеральних судов, создаваемых на територии Запорожской области», після чого, указом президента російської федерації № 607 від 14 серпня 2023 року офіційно призначена на посаду судді у новоствореному незаконному судовому органі - т.зв. «Васильевский межрайонный суд Запорожской области», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне заняття громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

Отже, виходячи зі змісту обвинувального акту, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , вчинене в межах територіальної юрисдикції суду, який на цей час з об`єктивних причин не здійснює правосуддя.

За таких обставин, враховуючи положення ч.9 ст.615 КПК України, вищевказаний обвинувальний акт може розглядатись судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування.

Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в Ухвалі Верховного Суду від 25 липня 2024 року у справі №317/2985/24, провадження №51-3673впс24.

Орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , знаходиться в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що подання суду підлягає задоволенню, з направленням цього провадження на розгляд Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 32, 34, ч.9 ст.615 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

задовольнити подання Заводського районного суду м.Запоріжжя про направлення до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, та направити вказане кримінальне провадження на розгляд Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3