Справа № 308/5216/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/739/24, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2024 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000133 від 15.03.2024 року, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Черкаси, Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , з спеціалізованою середньою освітою, не одруженого, ФОП, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 визначено до 07 грудня 2024 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень

Роз`яснено, що ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Разом з тим слідчий суддя вважав недоведеним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як у зв`язку з введенням воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо виїзду за кордон, врахувавши при цьому наявність в підозрюваного міцних соціальних, зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні необережного злочину, що значно мінімізує ймовірність настання такого ризику. Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатньо для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів. Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, а тому вважав, що застава 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що винесена з порушенням норма матеріального та процесуального права, не відповідає дійсним обставинами та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не надав оцінку та не перевірив обґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки зазначені у клопотанні слідчого докази жодним чином не підтверджують вини підзахисного у вчиненні ДТП, а отже і у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Вказує, що ризики зазначені у клопотанні слідчого, погоджені прокурором, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - не підтверджені жодним доказом, є формальними, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, а отже відсутні. На думку сторони захисту, є необґрунтованим, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, ти більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні. Вважає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України, оскільки тримання під вартою із заставою є занадто суворим запобіжним заходом. Зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки особі підозрюваного та його процесуальної поведінки, а саме: має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, зокрема підзахисний проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю 2 групи, та неповнолітньою сестрою, яким надає постійну допомогу, працює, характеризується позитивно. Просить суд, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Від захисника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності. Просить суд, перевірити доводи захисту, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000133 від 15.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

27.09.2024 органом досудового розслідування ОСОБА_6 , у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 КПК України порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) та іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 15.03.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 19.07.2024, висновком інженерно - транспортної експертизи від 06.05.2024, висновком судово авто технічної експертизи технічного стану автомобіля від 14.05.2024, висновком судово- медичної експертизи, тощо.

Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинене ОСОБА_6 діяння підпадає під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України кримінальне правопорушення.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Всупереч доводам апеляційної скарги, органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження, такі існують та доводяться відповідними доказами.

Колегія суддів обґрунтованим визнає висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема свідків та потерпілого, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_6 може чинити психологічний тиск на таких, або ж їх родичів, в тому числі й шляхом вмовлянь, погроз або підкупу, з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення експертних досліджень.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, є недоведеним, врахувавши при цьому введення воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо виїзду за кордон, наявність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, а саме те, що він має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні необережного злочину, що значно мінімізує ймовірність настання такого ризику.

Указаний висновок ґрунтується на наданих слідчому судді доказах та узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим, а тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні слідчий, погоджені прокурорм, є формальними, надуманими, оскільки такі не доведені належними доказами, - відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на доведеність вищенаведених ризиків, колегія суддів доведеними слідчим та прокурором вважає і доводи клопотання про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і будуть недостатньо ефективними для запобігання вищенаведеним ризикам. При оцінці доводів апеляційної скарги в цій частині та прийнятті судового рішення, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 286 КК України), яке, відповідно до ст. 12 цього Кодексу, віднесено до тяжких злочинів, а також те, що невиконання водієм ОСОБА_6 правил дорожнього руху, спричинило отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, належним чином умотивувавши такий.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у підозрюваного ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Посилання сторони захисту на характеризуючі дані особи підозрюваного враховані апеляційним судом, проте, на переконання колегії суддів, такі не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про обґрунтованість висунутої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що викладені в ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Апеляційний суд бере до уваги аргументи, які наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі, проте в даному конкретному випадку, колегія суддів приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає правильним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного та характером і обставинами правопорушення у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, апеляційним судом не встановлено.

В апеляційній скарзі містяться також інші твердження захисника, які не потребують детального аналізу колегії суддів, та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.

Тому, вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2024 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді