Справа № 331/4268/24
Провадження № 1-кп/331/569/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000589 від 07.06.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Михайлівка, Михайлівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працевлаштованого охоронцем у ТОВ «Вітацентр», не одруженого, який на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, внутрішньо переміщена особа, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

В умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 року, 07.06.2024 року приблизно о 08 годині 08 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного часу, знаходячись в приміщенні магазину «Салтівський м`ясокомбінат», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що потерпіла ОСОБА_6 відволіклася та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав з прилавку магазину належний потерпілій мобільний телефон «XIAOMI 12 LITE LITE PINK 6 GB RAM 128 GB ROM» у корпусі блідо-перламутрового кольору, який згідно висновку експерта від 20.06.2024 №СЕ-19/108-24/10936-ТВ має ринкову вартість 9163 грн 33 коп., в якому була сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить. Після чого ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд. ОСОБА_4 викрав майно на загальну суму вартість 9163 грн 33 коп., тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

ІІ. Позиція потерпілої.

У судове засідання потерпіла не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку із сімейними обставинами. З огляду на те, що судом належним чином повідомлялась потерпіла про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, позиції самої потерпілої, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілої.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

07 червня цього року, зранку повертався додому з роботи, зайшов у магазин «Салтівський м`ясокомбінат», щоб купити яйця. На прилавку побачив мобільний телефон, і вирішив його забрати. Поки продавець подавала йому яйця, забрав телефон, розрахувався за яйця та пішов додому. Вдома ліг спати, а коли прокинувся, йому зателефонували із поліції, назвали його прізвище, та вказали на необхідніст прибути із викраденим телефоном до відділення поліції.

Дуже шкодує про вчинене, розуміє, що вчинив неправильно, шкодує та розкаюється.

Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, має статус внутрішньо-переміщеної особи, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, та просив призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті та звільнити від призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, захисник та обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, офіційно працевлаштований, має статус внутрішньо-переміщеної особи, є не судимою особою.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

У судових дебатах прокурор та сторона захисту вважали за можливе призначити покарання із звільненням від його відбування. Потерпіла у своїй заяві не наполягала на призначенні суворого покарання.

Санкцією частини четвертої ст. 185 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі і мінімальному розмірі, оскільки інших покарань санкцією вказаної норми не передбачено.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності ніколи не притягався, щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була проведена судово-товарознавча експертиза (висновок експерта №СЕ-19/108-24/10936-ТВ), вартість якої складає 757 грн. 28 коп., то витрати на експертизу слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-мобільний телефон «XIAOMI 12 LITE LITE PINK 6 GB RAM 128 GB ROM» у корпусі блідо-перламутрового кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій - залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 757(сімсот двадцять вісім) гривні 28 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1