Справа №195/1886/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Томаківка в порядку спрощеного провадження матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за № 0000096 від 15.10.2024 р., відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України. З середньо-спеціальною освітою, не працююча, незаміжня, не маюча на утриманні неповнолітніх дітей, не зареєстрована, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 02.07.2024 року вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою за вчинення умисного кримінального проступку, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинила кримінальний проступок.

Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/1033/24 від 02.07.2024 року за скоєння кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_3 засуджено до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

23 серпня 2024 року ОСОБА_3 перебуваючи у Нікопольському районному відділі №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованому по вул. Лесі Українки, № 51 в смт. Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області, відповідно до вимог ст.ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України (надалі - КВК України), була особисто ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання за даною ухвалою суду, та попереджена про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що, нею особисто підписано підписку на підставі п.7 глави 2 розділу ІV Порядку здійснення нагляду та проведенням соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року № 272/5 (надалі - Порядок).

В цей же день, тобто 23.08.2024 року засудженій ОСОБА_3 під особистий розпис вручено направлення за вихідним № 21/36/1187-24 на відбування громадських робіт до Мирівської сільської ради Дніпропетровської області на підставі п.4 глави 2 розділу VІІ Порядку.

Розпорядженням сільського голови Мирівської сільської ради Дніпропетровської області за №67 від 26.08.2024 року, засудженій ОСОБА_3 визначено виконання громадських робіт у вигляді впорядкування територій, що входять до складу Мирівської сільської ради, які підлягають відбуванню з 26 серпня 2024 року.

На виконання вищезазначеної ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі №195/1033/24 від 02.07.2024 року та розпорядження сільського голови Мирівської сільської ради Дніпропетровської області №67 від 26.08.2024 року, на підставі п.6 глави 2 розділу VІІ Порядку, складено «Графік виходу на роботу засудженої до громадських робіт ОСОБА_3 » на період з 26.08.2024 по 30.08.2024, з 02.09.2024 по 30.09.2024 з 01.10.2024 по 31.10.2024 р.р. включно, відповідно до яких, засудженій встановлено години відпрацювання громадських робіт щоденно з 08.00 год. до 12.00 год., сумарно в кількості 20, 84 та 96 годин відповідно, та визначено види суспільно корисних робіт: прибирання території громади від сміття.

Засуджена ОСОБА_3 , будучи особисто ознайомленою з умовами і порядком відбування покарання, графіком виходу на роботу, та попередженою про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного їй покарання, умисно, незаконно, з метою ухилення від відбування покарання, не маючи поважних причин, в період з 26.08.2024 по 08.10.2024 р.р. включно, ухилилася від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт визначених ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/1033/24 від 02.07.2024, шляхом умисного систематичного невиконання обов`язку безоплатно виконувати встановлені «Графіком виходу на роботу засудженої» від 26.08.2024 року, 02.09.2024 року, 01.10.2024 року суспільно корисних робіт, що виразилося в свідомій бездіяльності, яка полягала у ігноруванні порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи без поважних причин та прямій, особисто неодноразово висловленій відмові виконувати такі роботи, внаслідок чого, засуджена ОСОБА_3 у період з 26.08.2024 по 08.10.2024 р.р., не відпрацювала жодної години громадських робіт.

На виконання вимог ст. 36 КВК України, з метою подальшого виконання покарання у виді громадських робіт на основі участі засудженої у суспільно корисній праці, під час контролю за її поведінкою, уповноваженим органом з питань пробації та відповідальною особою за місцем відбування засудженою покарання у виді громадських робіт, вжито додаткових заходів до відбування засудженою ОСОБА_3 громадських робіт.

Так, в подальшому на виконання вищезазначеної ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області у справі №195/1033/24 від 02.07.2024 року та розпорядження селищного голови Мирівської сільської ради Дніпропетровської області №67 від 26.08.2024 року, на підставі п.6 глави 2 розділу VІІ Порядку, неодноразово складено «Графіки виходу на роботу засудженої до громадських робіт ОСОБА_3 » на періоди: з 02.09.2024 по 30.09.2024 р.р. включно, з 01.10.2024 по 31.10.2024 р.р. включно, відповідно до яких, засудженій встановлено години відпрацювання громадських робіт щоденно з 08.00 год. до 12.00 год., та визначено вид суспільно корисних робіт: прибирання території громади від сміття.

Продовжуючи свою кримінальну діяльність, засуджена ОСОБА_3 , будучи особисто ознайомленою з умовами і порядком відбування покарання, графіками виходу на роботу, та попередженою про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, усвідомлюючи наявність обов`язку відбування призначеного їй покарання, умисно, незаконно, з метою ухилення від відбування покарання, не маючи поважних причин, в періоди: з 02.09.2024 по 30.09.2024 р.р. включно, з 01.10.2024 по 08.10.2024 р.р. включно, ухилилася від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт визначених ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області у судовій справі №195/1033/24 від 02.07.2024, шляхом умисного систематичного невиконання обов`язку безоплатно виконувати встановлені «Графіками виходу на роботу засудженої» за серпень-жовтень 2024 року суспільно корисних робіт, що виразилося в свідомій бездіяльності, яка полягала у ігноруванні порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи без поважних причин та прямій, особисто неодноразово висловленій відмові виконувати такі роботи, внаслідок чого, засуджена ОСОБА_3 у періоди: з 26.08.2024 по 30.08.2024 р.р., з 02.09.2024 по 30.09.2024 р.р. включно, з 01.10.2024 по 08.10.2024 р.р. включно, не відпрацювала жодної години громадських робіт.

Таким чином, станом на даний час засуджена ОСОБА_3 , негативно ставлячись до своїх обов`язків, не відпрацювала та ухилилася від подальшого відпрацювання 200 годин призначених вказаною ухвалою суду кримінального покарання у вигляді громадських робіт, що знайшло своє відображення в табелях виходу на роботу засудженої до громадських робіт за періоди часу: з 26.08.2024 по 30.08.2024 р.р., з 02.09.2024 по 30.09.2024 р.р., з 01.10.2024 по 31.10.2024 р.р., чим порушила порядок та умови відбування покарання, ухиляючись від його відбування.

Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувальний акт відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в порядку ст.ст.301,302КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідує, що вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження,на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.2 ст.389 КК України є вірною, оскільки вона вчинила ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

За вчинення кримінального проступку обвинувачена ОСОБА_3 підлягає покаранню та при призначенні виду і розміру покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, обставини, що обтяжують і пом"якшують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка згідно ст.12 КК України вчинила умисний кримінальний проступок, раніше судима, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом"якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п.34, 41 рішення "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (проступок), має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (проступків), а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень (проступків) як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 , яка умисно, без поважних причин, не виконувала вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р. за ч.1 ст.190 КК України та повністю не відбула за таким визначене покарання, слід призначити основне покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі, що передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім цього, при призначенні покарання слід врахувати вимоги ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, повністю приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання у виді 200 годин громадських робіт за попереднім вироком, що становить 50 днів обмеження волі.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні,а заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 302, 369, 370, 371, 373, 374, 376,381,382КПК України,суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2024 р. та остаточно визначити покарання засудженій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді обмеження волі строком 1 (один) рік 50 (п`ятдесят ) днів.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з іспитовим строком 1 (один ) рік, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, та зобов`язати засуджену ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня,наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1