печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Орган досудового розслідування вважає встановленим, що ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, у період часу з 25.11.2023 по 09.04.2024 вчинили кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи начальником відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, був обізнаним, що в зоні діяльності його митного поста здійснює митне оформлення ТОВ «Паваріс» (Код ), представниками за дорученням якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Знаючи, що ОСОБА_7 надає послуги з декларування товарів ТОВ «Паваріс», як митний брокер та спілкується із представниками ТОВ «Паваріс», ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_7 про висунення вимог представникам ТОВ «Паваріс», передачі неправомірної вигоди за безперешкодне оформлення митних товарів, розмитнення яких здійснюється співробітниками відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України.

Діючи на виконання вказівок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 25.11.2023 використовуючи месенджер «WhatsApp» з номером телефону НОМЕР_1 на месенджер «WhatsApp» з номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_9 в якому було зазначено - «керівництво 50» (нова витрата, деталі не в повідомленнях).

У подальшому, 26.11.2023, ОСОБА_7 зустрілась з ОСОБА_9 та під час зустрічі зазначила останньому, що у повідомленні, фраза «керівництво 50» означає грошову винагороду у вигляді 50 доларів США за невчинення перешкод під час розмитнення товарів, які містяться в одному контейнері, які вона має передати ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою, групою осіб, відповідно до вказівок ОСОБА_6 вчинила вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_9 .

Надалі, 18.12.2023 біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 повторно зустрілась з ОСОБА_9 та повторно наголосила на необхідність передачі грошових коштів ОСОБА_6 через неї.

У подальшому, з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , надав вказівку невстановленим слідством особам, без проведення всіх митних процедур розмитнити товар, згідно митних декларацій від 12.12.2023 № 44051; від 14.12.2023 № 44530; від 14.12.2023 № 44537; від 16.12.2023 № 44729; від 15.12.2023 № 44736; від 21.12.2023 № 45456; від 27.12.2023 № 45975; від 27.12.2023 № 46273; від 03.01.2024 № 129; від 18.01.2024 № 1843; від 26.01.2024 № 2880, який ввозився на територію України з території Китайської Народної Республіки, одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс».

Надалі, 29.01.2024, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_9 1330 доларів США (станом на 29.01.2024 згідно курсу НБУ становить 51856 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнення товарів, які ввозяться на митну територію України та одержувачем яких є ТОВ «Паваріс». В подальшому, у невстановленому місці, ОСОБА_7 надала вказані грошові кошти ОСОБА_6 , які останній розподілив між всіма учасниками організованої групи.

У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , надав вказівку невстановленим слідством особам, без проведення всіх митних процедур розмитнити товар, згідно митних декларацій від 09.02.2024 № 4526; від 13.02.2024 № 4830; від 17.02.2024 № 5510, який ввозився на територію України з території Китайської Народної Республіки, одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс».

Надалі, 22.02.2024, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , повторно отримала від ОСОБА_9 855 доларів США (станом на 22.02.2024 згідно курсу НБУ становить 33336 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнення товарів, які ввозяться на митну територію України та одержувачем яких є ТОВ «Паваріс». В подальшому, у невстановленому місці, ОСОБА_7 надала вказані грошові кошти ОСОБА_6 , які останній розподілив між всіма учасниками.

Крім того, продовжуючи реалізацію злочинного умислу продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, використовуючи своє службове становище, діючи на виконання попередньо досягнутої домовленості між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , повторно надав вказівку невстановленим слідством особам, без проведення всіх митних процедур розмитнити товар, згідно митних декларацій від 26.02.2024 № 6558; від 26.02.2024 № 6566; від 20.03.2024 № 8810, від 19.03.2024 № 8949, від 20.03.2024 № 9769, від 20.03.2024 № 9776; від 20.03.2024 № 9800; від 21.03.2024 № 9835; від 21.03.2024 № 9839; від 28.03.2024 № 10742; від 29.03.2024 № 10985; від 02.04.2024 № 11390, який ввозився на територію України з території Китайської Народної Республіки, одержувачем, яких є ТОВ «Паваріс».

Надалі, 09.04.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , повторно отримала від ОСОБА_9 2765 доларів США (станом на 09.04.2024 згідно курсу НБУ становить 107807 грн) за не створення штучних перешкод під час розмитнення товарів, які ввозяться на митну територію України та одержувачем яких є ТОВ «Паваріс».

В подальшому, 10.04.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-внутрішній» Одеської митниці Держмитслужби України, що за адресою: АДРЕСА_2 , отримані грошові кошти від ОСОБА_9 передала ОСОБА_6 , які останній розподілив між співучасниками.

Так, 10.04.2024 в період часу з 16 год. 06 хв. по 18 год. 17 хв. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/15362/24-к від 05.04.2024 було проведено обшук автомобіля марки «Lexus ES 300H», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить та використовувався ОСОБА_6 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

23 купюри номіналом 200 гривень, загальною сумою 4600 грн;

13 купюр номіналом 100 доларів США, загальною сумою 1300 доларів США, а саме купюри з серійними номерами: KB46586265H, CB56277367C, DL13633745A, FL28224049C, HB61953833E, HB48881843H, KG94162950A, FB86270701C, KB36914782I, KB97034894I, HB19617955J, HK58929093C, HL53898432G;

3 купюри номіналом 1 долар США, загальною сумою 3 долари США, а саме купюри з серійними номерами: C14090209D, B03594989E, E50281914D;

1 купюру номіналом 5 ЄВРО з серійним номером ZB;

трудову книжку ОСОБА_6 ;

мобільний телефон марки «САТ»;

копію доповнення з положення від 06.11.2023 на 1 арк.;

другий примірник Контракту № 95 про проходження державної служби від 27.10.2023 на 10 арк.;

мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_6 .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що враховуючи вищевикладене, є підстави вважати, що вилучені речі, документи та грошові кошти, є речовими доказами у кримінальному провадженні, які самостійно, так і в сукупності з іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, мають суттєве значення для з?ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб, причетних до його вчинення.

А тому прокурор зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.

Підставою арешту прокурор в клопотанні зазначив те, що є достатні підстави вважати, що вилучені під час зазначеного вище обшуку речі та документи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегли на собі їх сліди, а також є предметом кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Підтвердив повернення ОСОБА_6 частини вилученого майна.

Представник володільця тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення на клопотання прокурора, у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що: слідчий та прокурор не розпочали досудове розслідування щодо інкримінованих ОСОБА_6 злочинів шляхом внесення відомостей про кожен з них до ЄРДР; сторона обвинувачення не довела необхідність арешту вилучених у ОСОБА_6 особистих речей та документів; усі грошові кошти, що використовувались як предмет кримінального правопорушення були заздалегідь ідентифіковані, а тому відсутня потреба в арешті інших грошових коштів. Крім того, представник володільця тимчасово вилученого майна зазначив, що ОСОБА_6 не був ні власником, ні володільцем частини вилучених з його автомобіля грошових купюр, які були поміщені до його автомобіля сторонніми особами. Також, представник повідомив, що 11.06.2024 ОСОБА_6 отримав від слідчого частину належного йому тимчасово вилученого майна, а саме: трудову книжку, на ім`я ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «САТ».

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно протоколу огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих та оглянутих засобів грошових коштів від 09.04.2024 ОСОБА_9 було вручено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, в тому числі купюри номіналом 100 доларів США з серійними номерами: KB46586265H, CB56277367C, DL13633745A.

Так, 10.04.2024 в період часу з 16 год. 06 хв. по 18 год. 17 хв. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/15362/24-к від 05.04.2024 було проведено обшук автомобіля марки «Lexus ES 300H», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить та використовувався ОСОБА_6 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

23 купюри номіналом 200 гривень, загальною сумою 4600 грн;

13 купюр номіналом 100 доларів США, загальною сумою 1300 доларів США, а саме купюри з серійними номерами: KB46586265H, CB56277367C, DL13633745A, FL28224049C, HB61953833E, HB48881843H, KG94162950A, FB86270701C, KB36914782I, KB97034894I, HB19617955J, HK58929093C, HL53898432G;

3 купюри номіналом 1 долар США, загальною сумою 3 долари США, а саме купюри з серійними номерами: C14090209D, B03594989E, E50281914D;

1 купюру номіналом 5 ЄВРО з серійним номером ZB;

трудову книжку ОСОБА_6 ;

мобільний телефон марки «САТ»;

копію доповнення з положення від 06.11.2023 на 1 арк.;

другий примірник Контракту № 95 про проходження державної служби від 27.10.2023 на 10 арк.;

мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_6 .

У запереченнях до протоколу обшуку від 10.04.2024 ОСОБА_6 зазначив, що до початку проведення обшуку він повідомив слідчому про наявність у нього грошових коштів у сумі 203 долари США та 4300 гривень.

Також у запереченнях ОСОБА_6 заперечив факт належності йому частини грошових купюр у доларах США, а саме грошових коштів у доларах США, які були поміщені у скомканому вигляді до його портмоне.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 усе вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки частина вилученого майна відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Так, арешту підлягає вилучений мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_6 , оскільки він може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до положень ч. 2 ст. 100 КПК України підлягає подальшому огляду слідчим, прокурором на предмет наявності інформації, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення,

Також, арешту підлягають купюри з серійними номерами: KB46586265H, CB56277367C, DL13633745A, які використовувались органом досудового розслідування як заздалегідь ідентифіковані засоби грошові кошти та прямо зазначені у протоколі від 09.04.2024.

Щодо інших грошових коштів, вилучених під час обшуку від 10.04.2024, то в ході розгляду клопотання прокурором не було доведено, що такі грошові кошти належать до предмету неправомірної вигоди та (або) відповідають іншим ознакам речових доказів, наведеним у ст. 98 КПК України.

Аналогічно прокурором не було доведено, значення для подальшого досудового розслідування другого примірника контракту № 95 про проходження державної служби від 27.10.2023 на 10 арк, що був вилучений у ОСОБА_6 .

Також, з огляду на той факт, що 11.06.2024 ОСОБА_6 отримав від слідчого частину належного йому тимчасово вилученого майна, яке не має значення для подальшого розслідування, що не заперечувалось прокурором, а саме: трудову книжку, на ім`я ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «САТ», то слідчий суддя вважає, що наразі відсутні підстави для арешту такого майна.

Щодо доводів представника власника майна про невнесення відомостей про окремі з інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень до ЄРДР, то слідчий суддя вважає їх слушними, проте такими, що не мають вирішального впливу на вирішення питання про арешт майна, оскільки такі доводи мають бути перевірені в ході безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, а на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173,175,309,372,392,532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 10.04.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «Lexus ES 300H», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить та використовувався ОСОБА_6 майно, а саме на:

купюри з серійними номерами: KB46586265H, CB56277367C, DL13633745A.

- Копію доповнення з положення від 06.11.2023 на 1 арк.;

Мобільний телефон марки Iphone 15 Pro, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell НОМЕР_6 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001969 від 11.12.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1