ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2390/24 Справа № 210/3255/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Кривий Ріг

23.07.2024р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено прокурором, яка в апеляційній скарзі:

- відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами;

- наголошує, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81-1 КК України під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152-156-1, 258-258-6, ч. 4 ст. 286-1, ст. 348 цього Кодексу, а також до засуджених службових осіб, які згідно з пп. 1 п. 3 прим. до ст. 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище, та обвинувачений не відноситься до осіб, щодо який існує пряма заборона для умовно дострокового звільнення для проходження ним військової служби за контрактом;

- наголошує, що засуджений ОСОБА_7 добровільно подав заяву до установи виконання покарань, в якій обґрунтував своє бажання проходити військову службу за контрактом, свою позицію підтримав у судовому засіданні, та адміністрацією установи прийнято рішення про можливість його звільнення умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом;

- вказує, що командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 надано рекомендаційний лист, яким засудженого відібрано як кандидата для проходження військової служби на посаді штурмового спеціалізованого батальйону вказаної частини;

- вказує, що ОСОБА_7 відповідає вимогам ч. 2 ст. 25-1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та може бути прийнятий на військову службу за контрактом;

- прохає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 для проходження військової служби за контрактом.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, клопотання про особисту участь у розгляді апеляційної скарги не подали, від прокурора надійшла заява про розгляд апеляційної скарги прокурора у письмовому провадженні.

Суд апеляційної інстанції заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування рішення про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом послався на те, що ОСОБА_7 засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2023р. за ч. 4 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць. Вирок набрав законної сили 26.07.2023 року.

Початок строку відбуття покарання 19.09.2023р., кінець строку 19.10.2028р.

Засуджений відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» з 29.10.2023р., та є особою, яка подала заяву, в якій особисто виявив бажання проходити військову службу за контрактом.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначених статтею 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за результатами медичного огляду ОСОБА_7 визнаний здоровим та придатним до військової служби, за результатами військо-лікарської комісії засуджений за станом здоров`я придатний до військової служби.

Командиром військової частини НОМЕР_1 засудженому ОСОБА_7 надано рекомендований лист, зі змісту якого вбачається, що військовою частиною попередньо вивчено та відібрано кандидата для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_7 , який буде призначений на посаду до штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Проте суд першої інстанції дослідивши відомості про особу засудженого, не встановив достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, оскільки за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 19.07.2021р. засуджений ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом від 30.07.2019р., 17.02.2021р. умисно, самовільно залишив військову частину, яка дислокувалася в Дніпропетровській області, без поважних причин та незаконно перебував за її межами до 10.06.2021р., за що був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строкам на три роки, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком в силу ст. 75 КК України на 1 рік. Під час відбування іспитового строку вчинив ще два злочини, за що був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Суд першої інстанції наголосив, що з 24.02.2022р. з дня повномасштабної військової агресії рф проти України по 19.09.2023р., майже півтора року засуджений ОСОБА_7 не виявляв бажання бути корисним державі, зокрема виконувати свій військовий обов`язок. Нічим корисним в цей час зайнятий не був, а навпаки скоїв злочин, та вважав, що засуджений не довів, що заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби за контрактом, враховуючи дані, що характеризують особу засудженого, станом на день розгляду подання має п`ять стягнень, заохочень не має, відповідно до психологічної характеристики схильний до створення конфліктних ситуацій, критичність до власної поведінки, важко піддається переконанням та поясненням, його посередня поведінка в місцях позбавлення волі, враховуючи, що ЗСУ при виконанні бойових завдань це злагоджений колектив, де бійці розраховують один на одного, а не місце для перевиховання особи, яка перебуває із зброєю в руках, тому подання не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції дослідивши мотиви та доводи, якими суд першої інстанції обґрунтував свою відмову застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом не може з ними погодитись за таких підстав.

Протягом останніх десяти років, Україна перебуває у стані війни з російською федерацією. За цей час перед державою постійно постають все нові і нові виклики, пов`язані з необхідністю боронити свою територію та захищати населення від злочинних дій держави-агресора. Особливої актуальності це питання набуло з дня початку широкомасштабних воєнних дій, відколи був запроваджений правовий режим воєнного стану на всій території держави. Україна щодня бореться як за своє світле майбутнє, так і за майбутнє всього демократичного світу. За цей час, ціною неймовірних зусиль та людських жертв, Україні вдалось здобути низку важливих воєнних перемог, знищивши тисячі окупантів. Водночас, для остаточної перемоги над державою-терористом необхідно докласти ще багато зусиль. Не є секретом, що мобілізаційний ресурс нашого ворога є величезним, а тому нам слід використовувати всі наявні можливості для відсічі збройної агресії. Однією із таких можливостей, яка може бути використана для посилення обороноздатності держави є особи, які відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі. Серед цих людей є мотивовані та патріотично налаштовані громадяни, готові спокутувати власну провину перед суспільством на полі бою.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Зі змісту статей 17, 65 Конституції України вбачається, що захист держави, забезпечення її безпеки є найважливішими функціями всього Українського народу. Військова служба це конституційний обов`язок громадян України, який полягає у забезпеченні оборони України, захисті її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції визначає перевагу надважливої актуальності питання захисту Вітчизни та її територіальної цілісності, які прямо захищаються Основним Законом України, над негативними відомостями про особу обвинуваченого, які у мирному житті мали б оціночне значення для прийняття відповідного рішення.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що даний вид умовно-дострокового звільнення є спеціальним, покликаним на створення та зміцнення обороноздатності країни. Такий вид умовно дострокового звільнення має чіткі вимоги для звільненої особи та наслідки кримінально правового характеру, передбачені як ст. 71 КК України, так і ст. 336-2 КК України.

Враховуючи викладене вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та підлягають задоволенню у повному обсязі, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024р., якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія» № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково для проходження ним військової служби за контрактом.

Покласти на засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільненого від відбування покарання, обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання законної сили судовим рішенням про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, прибути у супроводі ІНФОРМАЦІЯ_2 для укладення контракту та проходження військової служби.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_7 , що разі вчинення ним як особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.

Строк невідбутого покарання засудженим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня фактичного звільнення умовно-достроково для проходження ним військової служби за контрактом.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді