Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1959/23
Провадження № 1-в/382/54/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю засудженої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ "Центр пробації" ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин подання Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_3 у відповідність у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року №3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів",

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшло подання представника Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_3 у відповідність у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18.07.2024 року №3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Подання обґрунтовано тим, що на обліку Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в м. Києві та Київській області з 18.01.2024 року перебуває громадянка ОСОБА_3 , засуджена 08.12.2023 року вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 5 років позбавлення волі. Вирок набув законної сили 08.01.2024 року.

Згідно з вироком Яготинського районного суду Київської області громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 596,88 грн. 09.08.2024 р. набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ "Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції Закону № 3886-ІХ) (далі - КУпАП) відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП визначено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року. Станом на 01січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 року становив 3028 грн, 50 відсотків від його розміру ставили 1514 грн.

Зі змісту вироку Яготинського районного суду Київської області від 08.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України 27.08.2023 року, розмір завданого матеріального збитку в загальному склав 596,88 грн. Таким чином, враховуючи положення Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", розмір вартості викраденого майна становить менше 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбачених санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Із зазначених підстав орган пробації просить "привести судове рішення стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог закону".

Прокурор просив відмовити у задоволенні подання з огляду на те, що у ньому не зазначено, яке саме питання повинно розглядатися та вирішуватися судом з огляду на положення ч. 1 ст. 537 КПК України, що саме у вироці не відповідає дійсності не зазначено.

Представник органу пробації просить задовольнити подання відповідно до заявлених вимог та підстав.

Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні подання підтримала, що саме має зробити суд не знає.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП "Дрібне викрадення чужого майна".

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Проте, нормами діючого КПК України не передбачено такої процесуальної дії, як "приведення судового рішення у відповідність до закону". Більш того, орган пробації у поданні не зазначає та не конкретизує питання яке повинен вирішити суд у порядку ч. 1 ст. 537 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подання представника органу пробації є необґрунтованим; заявлені у ньому вимоги не конкретизовані та не узгоджуються із положеннями ч. 1 ст. 537 КПК України. Тому суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

Разом з тим, суд звертає увагу, що орган пробації не позбавлений можливості повторного звернення до суду з таким поданням після його належного правового обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання Бориспільського районного відділу № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 відносно ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1