Провадження № 1-кп/127/741/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 04 листопада 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001383 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Волинської області, Ківерцівського району, смт. Маневичі, громадянку України, заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 13 год. 00 хв., перебуваючи в майстерні по ремонту одягу, що знаходиться на першому поверсі ПАТ « АДРЕСА_2 , помітила раніше знайому їй ОСОБА_6 , поряд з якою на дивані знаходилась її відкрита жіноча сумка, в якій знаходився гаманець, належний ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу на ОСОБА_6 з метою відкритого викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, 04.11.2019, близько 13 год. 00 хв. задля подолання можливого опору потерпілої, ОСОБА_4 дістала зі своєї жіночої сумки, яка знаходилась на дивані поблизу неї, заздалегідь принесене із собою спеціальне знаряддя -невстановлений слідством твердий предмет, замотаний у тканину, та, усвідомлюючи протиправність таких дій, підбурювана жагою особистої наживи, нанесла даним предметом 2 удари в тім`яно-потиличну ділянку голови ОСОБА_6 , яка знаходилась в положенні навприсідки перед ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпіла відчула запаморочення та не змогла попередити наступних злочинних дій ОСОБА_4 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи в результаті вищевказаних дій у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження поверхневі забійні рани в тім`яно-потиличних ділянках праворуч та ліворуч, садна на лівій кисті. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 із належної ОСОБА_6 жіночої сумки, яка знаходилась на дивані, взяла належний потерпілій гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, золота підвіска із зображенням «Божої матері» виготовлена із золота, 585 проби, вагою 4 грами, вартість якої згідно висновку експерта на момент вчинення правопорушення становила 5009,67 грн., а також документи та банківські картки ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для останньої не становлять.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5309 грн. 67 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому її діянні визнала в повному обсязі, щиро розкаялася та просила суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву згідно якої просила суд провести судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі. Щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , потерпіла поклалась на розсуд суду.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надала суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що дійсно 04.11.2019, близько 13 год., перебуваючи в майстерні по ремонту одягу, що по АДРЕСА_2 , вона помітила раніше знайому їй ОСОБА_6 , поряд з якою на дивані знаходилась її відкрита жіноча сумка, в якій знаходився гаманець, належний ОСОБА_6 , після чого у неї виник умисел, спрямований на здійснення нападу на ОСОБА_6 з метою відкритого викрадення чужого майна, що в подальшому і зробила. А саме, користуючись вдалим моментом вона дістала зі своєї жіночої сумки твердий предмет, яким нанесла 2 удари в ділянку голови ОСОБА_6 , яка знаходилась в положенні навприсідки перед ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпіла не могла чинити будь який опір її діям. В подальшому, вона взяла належний потерпілій гаманець, після чого з місця вчинення злочину зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_4 додатково суду зазначила, що про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється. Просила суд суворо її не карати та не позбавляти волі.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

По місцю проживання скарг на протиправну поведінку ОСОБА_4 до адміністрації МКП «УК «Житло-Гарант», не надходило.

Згідно довідки КНП «ВОПНЛ ім. Ющенка», вих. 29/6289 від 15.07.2024, ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в інсультному відділенні №22 з 30.06.2009 по 13.06.2009.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №420 від 25.07.2024 вбачається, що ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, виявляла психічний розлад у вигляді розладу особистості, пов`язаного із органічним ушкодженням головного мозку (F07.0). ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії або керувати ними. ОСОБА_4 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, за своїм психічним станом повною мірою могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час у ОСОБА_4 виявлений психічний розлад у вигляді розладу особистості, пов`язаного із органічним ушкодженням головного мозку (F07.0). ОСОБА_4 в теперішній час за своїм психічним станом здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія», вих. №2594 від 12.07.2024, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у вказаній установі не перебуває.

З вимоги про судимість від 14.11.2019 вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима; вчинила умисний, корисливий тяжкий злочин; вину у вчиненні злочину визнала; щиро розкаялася; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває; заміжня; по місцю проживання скарг на дії ОСОБА_4 до МКП «УК «Житло-Гарант», не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої у виді щирого каяття. Відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Разом з тим, суд враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судима, наявність пом`якшуючої покарання обставин у виді щирого каяття, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 02.07.2024 по 04.07.2024.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні до висновку експерта №618 від 15.11.2019 становить 628,04 грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, 186 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.07.2024 по 04.07.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 22.08.2024.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Заставу внесену відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2024 року (Справа №127/22104/24) на підставі платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 04.07.2024 в сумі 60000,00 грн., та платіжної інструкції №0.0..1 від 04.07.2024 в сумі 560,00 грн., повернути заставодавцю ОСОБА_7 , після набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 628,04 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кількості 8 штук, з номерами: 6117, 7019, 7421,7163, 2700, 2855, 3418, 738, оригінали, які після проведення слідчих дій, експертиз повернуто володільцю, залишити у власності законного володільця.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: