Дата документу 24.09.2024
Справа № 334/7776/24
Провадження № 1-кс/334/2494/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання Старшого слідчого Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , який не має постійного фактичного місця проживання, раніше судимого:

- 06.02.1996 Бердянським МС Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 45 КК України, звільнений умовно з іспитовим строком 2 роки;

- 25.04.2001 Бердянським МС Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 45 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 роки, штраф 680 гривень;

- 21.04.2005 Бердянським МС Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 років;

- 23.10.2015 Бердянським МРС Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 13.07.2016 Бердянським МРС Запорізької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково у вигляді 1 місяця позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за вироком Бердянським МРС Запорізької області від 23.10.2015 та визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

- 05.12.2019 Бердянським МРС Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянським МРС Запорізької області від 13.07.2016 у вигляді 3 місяців арешту. Остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 25.10.2022 року, на підставі ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково з Кропивницької ВК-6 Кіровоградської області з невідбутим строком 3 місяці 28 дні

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Клопотання погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначає, що 22 вересня 2024 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання, а саме в одному із побутових приміщень занедбаного тиру, розташованого на території парку «Енергетиків» по б/р Вінтера у м. Запоріжжя, під час словесного конфлікту зі знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виниклого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через неповернення боргу, а саме грошових коштів у розмірі 2 000 гривень останнім, маючи прямий умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, передбачаючи та бажаючи їх настання, наніс не менше десяти ударів взутою правою ногою в область голови та передньої частини тулубу ОСОБА_8 , який лежав на підлозі, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови та тулубу з ушкодженням кісток скелета та внутрішніх органів, від яких останній помер на місці події.

23.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відповідає нормам національного та міжнародного законодавства.

Крім того, враховуючи, що злочин, який вчинений ОСОБА_6 із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, розмір застави просив не визначати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання про застосування саме такого запобіжного заходу, з підстав вказаних у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив суд не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід. Суду пояснив, що у нього є знайомі, які готові надати йому притулок.

Стосовно події скоєного, ОСОБА_6 повідомив суду, що з потерпілим у нього стався конфлікт оскільки він мав повернути йому борг у розмірі 2000 гривень, але ОСОБА_8 борг не повертав.

22 вересня 2024 року, у них виник конфлікт, який переріс у бійку. Після того, як він наніс удари ОСОБА_8 , він залишив його у приміщенні, де вони мешкали, а після того, як повернувся, побачив, що ОСОБА_8 помер.

Він сам викликав поліцію та швидку допомогу, що свідчить про його співпрацю з органами досудового розслідування. Тому, у нього не має на меті переховуватися від суду або впливати на покази свідків, оскільки яких таких, свідків події не було.

Просив суд застосувати до нього домашній арешт.

Захисник підозрюваного вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою до розгляду кримінального провадження в суді.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання з наступних підстав:

Так, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001938 від 23.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджувалися судом, а саме: протоколом огляду місця події від 22.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 ; лікарським свідоцтвом про смерть від 23.09.2024 № 5418.

Сам факт скоєного злочину за обставинами, які викладені у клопотанні, підозрюваний не спростовує.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, може переховуватися від суду, а звідси існує ризик ухилення від правосуддя.

Крім цього, підозрюваний не має постійного місця проживання та заробітку, що ускладнюватиме можливість встановлення його місцезнаходження у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується можливими спробами вмовляння, переконання, примусу та погрози вплинути на дії свідка у кримінальному провадженні, оскільки з ОСОБА_10 він підтримує зв`язки, оскільки проживає разом із ним, що надасть можливість безпосередньо здійснювати на нього вплив з метою змінити свідчення або взагалі відмовитись від них.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що, будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, маючи судимості за вчинення майнових злочинів, ОСОБА_6 , на ставши на шлях виправлення, не маючи постійного джерела доходу, а також, враховуючи те, що останній характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, не має постійного місця проживання, оцінюючи його поведінку у стані алкогольного сп`яніння, зокрема у ситуації, яка виникла, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання, на підозрюваного покладаються певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які на думку слідства будуть не достатні для його контролю та не зможуть забезпечити реальне запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- домашній арешт неможливо застосувати, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання;

- осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків в якості підозрюваного, досудовим розслідуванням не встановлено, що унеможливлює застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Тому, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відповідає нормам національного та міжнародного законодавства.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за обставинами, передбаченими ч.4 ст.183 КПК, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Доводи сторони захисту щодо недоцільності застосування найсуворішого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому при ухваленні рішення, тому доводи сторони захисту не приймались уваги.

Отже, суду не надано жодного переконливого доказу на спростування доводів сторони обвинувачення, а звідси клопотання слідчого про обрання підозрюваному, запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання Старшого слідчого Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 листопада 2024 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор№10».

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного затримання з 15:30 год 24 вересня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 24 вересня 2024 року о 16 год.30 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1