Справа № 526/3661/24
Провадження № 1-кс/526/459/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000673 від 23.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в:

24 вересня 2024 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000673 від 23.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, вказуючи, 23.09.2024 до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 23.09.2024 року у с. Лука Миргородського району, невстановлена особа, шляхом вибуху невстановленим вибуховим предметом, пошкодила автомобіль марки "Рено Меган", білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Сума завданих збитків встановлюється. ЖЄО №4492 від 23.09.2024 року.

23.09.2024 за вказаним фактом, слідчим ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000673 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст.194 КК України.

23.09.2024 в ході огляду місця події, що за адресою: АДРЕСА_1 , старшим слідчим виявлено та вилучено: 1) автомобіль марки «Renault Megane», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 та яким законно користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 (к.н.т.: НОМЕР_3 ), після проведення огляду передано під схорону розписку ОСОБА_4 ; 2) поряд з воронкою в асфальтному покритті під ґрунтом вилучено важіль до ручної гранати типу м-67, вилучено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області; 3) уламки транспортного засобу в пошкодженому вигляді, вилучено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області; 4) уламки (рештки) гранати типу м-67, вилучено до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

Крім цього, 23.09.2024 року потерпілий ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції, металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «Saby -2101 Sur-2608 9 mm P.A.K. НОМЕР_4 », при цьому пояснивши, що вказаний пістолет він вибив з рук ОСОБА_6 в ході конфлікту. Даний предмет був оглянутий та вилучений до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлені фактичні дані, які вказують на причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

23.09.2024 на території домогосподарства за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_4 , житлових та нежитлових приміщеннях було проведено невідкладний обшук з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, у тому числі з метою відшукання знаряддя вчинення злочину, під час якого у приміщеннях житлового будинку за вказаною адресою було виявлено та вилучено:

-металевий предмет зовні схожий на магазин до пістолета.

23.09.2024 поблизу домогосподарства АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав наступне майно, а саме металеві предмети зовні схожі на набої калібру 5.45 в загальній кількості 120 штук, металевий предмет зовні схожий на чеку до гранати типу м-67 та металевий предмет зовні схожий на запобіжник до гранати типу м-67. Дані предмети були оглянуті та вилучені до камери зберігання речових доказів ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Законний володілець автомобіля ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

Розглянувши дане клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 23.09.2024за № 0000673, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 23.09.2024 у кримінальному провадженні № 0000673 від 23.09.2024 речовим доказом визнано: автомобіль марки «Renault Megane», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 та яким, на відповідній правовій підставі, законно користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 ; важіль до ручної гранати типу м-67; уламки транспортного засобу в пошкодженому вигляді; уламки (рештки) гранати типу м-67; металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «Saby -2101 Sur-2608 9 mm P.A.K. НОМЕР_4 »; металевий предмет зовні схожий на магазин до пістолета; металеві предмети зовні схожі на набої калібру 5.45 в загальній кількості 120 штук; металевий предмет зовні схожий на чеку до гранати типу м-67; металевий предмет зовні схожий на запобіжник до гранати типу м-67, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (в тому числі з забороною проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 23.09.2024 встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 23.09.2024 автомобіль, уламки транспортного засобу, гранати та пістолет є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на автомобіль, уламки транспортного засобу, гранати, пістолет, є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 23.09.2024 їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.377 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні речі домашнього вжитку відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на автомобіль, уламки транспортного засобу, гранати та пістолет, вилучені під час проведення огляду місця події, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000673 від 23.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України задовольнити.

Накласти до прийняття остаточних процесуальних рішень у кримінальному провадженні №0000673 від 23.09.2024 арешт на майно, вилучене 23.09.2024, під час проведення обшуку та оглядів, а саме на:

1) автомобіль марки «Renault Megane», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_2 та яким законно користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 ;

2) важіль до ручної гранати типу м-67;

3) уламки транспортного засобу в пошкодженому вигляді;

4) уламки (рештки) гранати типу м-67;

5) металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркувальними позначеннями «Saby -2101 Sur-2608 9 mm P.A.K. НОМЕР_4 »

6) металевий предмет зовні схожий на магазин до пістолета;

7) металеві предмети зовні схожі на набої калібру 5.45 в загальній кількості 120 штук;

8) металевий предмет зовні схожий на чеку до гранати типу м-67;

9) металевий предмет зовні схожий на запобіжник до гранати типу м-67, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (в тому числі з забороною проведення відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу).

Місцем зберігання автомобіля марки «Renault Megane», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 визначити наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Місце зберігання іншого вилученого майна визначити ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, адреса: вул. Гоголя, 19, м.Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1