ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1574/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000863 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

12.02.2024 приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував за місцем свого проживання, а сааме за адресою: АДРЕСА_2 , куди прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , де разом вживали алкогольні напої та проводили дозвілля. Так, 13.02.2024, приблизно о 00 год. 30 хв., перебуваючи за вказаною адресою, після вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 виник раптовий словесний конфлікт з ОСОБА_6 на побутовому ґрунті. У ході словесного конфлікту, ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , з використанням ножа господарсько-побутового призначення, наніс потерпілому ОСОБА_6 численні хаотичні удари в область тулуба, голови та рук, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень з ушкодженням внутрішніх органів та крововтратою, від яких потерпілий ОСОБА_6 помер на місці. ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 вчинив протиправне позбавлення життя іншої особи, а саме ОСОБА_6 , за відсутності попередньої змови з останнім, діючи умисно, не повідомив про вчинений ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину правоохоронні органи, а почав активно сприяти приховуванню особливо тяжкого злочину, слідів його вчинення, шляхом перенесення із ОСОБА_5 тіла ОСОБА_6 з квартири, яка розташовується на п`ятому поверсі будинку, на вулицю, заливши тіло ОСОБА_6 біля сміттєвих баків. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України - не встановлено. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра, посередньо характеризується, не одружений, офіційно не працевлаштований, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України. Також, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку, що його на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: