Справа № 595/1129/24
Провадження № 1-кп/595/130/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000141 від 15.05.2024, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Передмістя Бучацького району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із неповною середньою освітою, непрацюючої, несудимої в силу ст.89 КК України,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного етану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 5 лютого 2024 року №49/2024, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

13 травня 2024 року в ОСОБА_4 , під час перебування у житловому будинку ОСОБА_6 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, бажаючи заволодіти неналежними їй грошовими коштами та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви та мету, 13 травня 2024 року близько 16:00 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, тобто діючи таємно, підійшла до серванта у якому знаходився посуд із якого взяла грошові кошти у сумі 1500 гривень, трьома купюрами номіналами по 500 гривень та заховала їх у праву кишень своєї куртки. Після цього, ОСОБА_4 покинула приміщення житлового будинку, викравши грошові кошти у сумі 1500 гривень, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

02 липня 2024 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000141 від 15.05.2024, та обвинуваченою у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, які просили угоду про визнання винуватості затвердити, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.ст.65,69 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка несудима в силу ст.89 КК України, обставина, яка пом`якшує покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 липня 2024 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000141 від 15 травня 2024 року, та обвинуваченою у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгодженне сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду і через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1