єдиний унікальний номер справи 546/1091/24
номер провадження 1-кп/546/128/24
ВИРОК

іменем України

27 листопада 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області угоду про примирення від 25 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 26.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 за обвинувальним актом, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Чіатура Республіка Грузія, громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, одруженої, маючої на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 не є особою з інвалідністю, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

23.09.2024 близько 20:00 год ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшла на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання свого сусіда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під приводом вирішення непорозуміння, яке виникло між її неповнолітнім сином та ОСОБА_4 , на грунті чого вступила з останнім у конфлікт, в ході якого у неї виник прямий умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 23.09.2024 близько 20:00 год на території домогосподарства, розташованого за вказаною вище адресою, використовуючи свою перевагу у фізичній силі за рахунок молодого віку, штовхнула ОСОБА_4 обома руками в ділянку грудної клітки, в результаті чого він впав спиною на землю, а потім сіла зверху на тулуб потерпілого, обличчям до нього та нанесла кулаками лівої та правої руки близько шести ударів в обличчя потерпілого та по обох його верхніх кінцівках, якими він намагався прикривати обличчя від ударів, внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми м`яких тканин ділянки правої кисті, а також забоїв, синця шкіри ділянки носу, садна шкіри верхньої губи, синців шкіри лівого передпліччя і кисті, які, згідно висновку судово-медичного експерта № 955 від 10.10.2024, кваліфікуються за ступенем тяжкості наступним чином: гематома м`яких тканин ділянки правої кисті як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а забої, синець шкіри ділянки носу, садно шкіри верхньої губи, синці шкіри лівого передпліччя і кисті як легкі тілесні ушкодження.

Цими діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

25.10.2024 між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у рамках кримінального провадження, внесеного 26.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрювана повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, під час проведення досудового розслідування надала правдиві та послідовні показання, засудила свою поведінку. Сторони досягли відповідних домовленостей, погодили призначення підозрюваній, з урахуванням істотних обставини, того що підозрювана винуватість визнав повністю, наявна обставина, яка пом`якшує покарання, відсутні обставини, які обтяжують покарання, раніше не судимий, має статус багатодітної матері, покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 годин.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

При цьому, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті та угоді викладені правильно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує, у вчиненому розкаялась, зазначила, що засуджує свою поведінку, такого більше не вчинить. Уклавши угоду про примирення від 25.10.2024, вона цілком розуміє надані їй законом права, а також роз`яснені їй судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованих кримінальних правопорушень, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього в разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що вказана угода про примирення укладена між нею та потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз та обіцянок. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. У зв`язку з чим ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Крім того, зазначив, що вони примирились, угода укладено добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Права та наслідки укладання угоди йому зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про примирення були враховані обставини, передбачені ст. 471 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного та потерпілого про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, доведеною поза розумним сумнівом є винуватість ОСОБА_5 у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують її покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом вивчалась особа обвинуваченої ОСОБА_5 та встановлено, що вона щиро розкаялась у вчиненому, раніше не судима, одружена, є багатодітною матір`ю, за місцем мешкання характеризується задовільно, Центром надання соціальних послуг характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні чотири неповнолітні дитини.

У силу положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, порядок укладення та зміст угоди про примирення 16.10.2024 між потерпілим та підозрюваним відповідає вимогам ст. 469, 471 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 годин відповідає вимогам закону, а отже слід відповідно до умов угоди призначити ОСОБА_5 , це покарання. Оскільки таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особистості обвинуваченої з врахуванням обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, також відповідає вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затвердженою, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угод про примирення, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальними витратами та речові докази відсутні

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, клопотань про обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило, тому суд не вбачає підстав для його застосування.

Керуючись статтями 7, 368-371, 373, 374, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 жовтня 2024 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 26.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000384 стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин.

Громадські роботи відбуваються не більш як чотири години на день.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1