Справа № 461/6603/24
Провадження № 1-кс/461/4931/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 05.07.2024 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 31.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 05.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_5 , 04 липня 2024 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Київ-Чоп», у населеному пункті с. Гамаліївка, Львівського району, Львівської області у напрямку до м. Києва порушив вимоги Розділу 2 п.2.3 (б, д); Розділу 12 п. п. 12.3 Правил дорожнього руху, які виразились в тому, що він під час керування транспортним засобом був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки у вигляді пішохода, який переходив проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля та якого водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер.

31.07.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на даний час, підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього, відеозаписами настання ДТП та іншими матеріалами кримінального провадження.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Куликів, Радехівського району, Львівської області, українець, громадянин України, одружений, не працюючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років , що вже само по собі може бути підставою та мотивом підозрюваного до втечі.

незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, оскільки, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, слідчий просить слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці із визначенням місця перебування АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, в результаті інкримінованих йому дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просить покласти на підозрюваного лише обов`язки, а саме: не залишати місце свого постійного проживання, а саме АДРЕСА_1 ,з 23:00 год. по 05:00 год.; прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

При цьому, слідчим та прокурором не доведено, що ризики невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства у кримінальному провадженні, у якому настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи, відповідають найбільш м`якому запобіжному заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби та що такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, при вирішенні даного клопотання не з`ясовано думку потерпілої сторони.

Відсутні докази відшкодування підозрюваним моральної та матеріальної шкоди; наявність цивільного позову, тощо.

Відтак, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя не погоджується з обґрунтуванням слідчого щодо достатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби та вважає, що з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду підозрюваному слід обирати більш суворий запобіжний захід, що буде достатнім для запобігання ризикам невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Тому приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176 - 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1