КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_15 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 липня 2024 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Змінено ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою, без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2024 відносно ОСОБА_6 строком до 31 травня 2024 року включно залишено без змін. Визначено ОСОБА_6 розмір застави, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу із застосуванням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Слідчим суддею під час розгляду скарги проігноровано доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.111-2 КК України.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що ризики, які враховано слідчими суддями під час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку із чим підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, залишивши територію України, оскільки на підозрюваного не розповсюджується обмеження на виїзд (є батьком трьох дітей).

Згідно інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 неодноразово перетинав державний кордон України, у тому числі - відвідував Республіку Естонію та російську федерацію.

Як вказує прокурор, злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Перебуваючи на волі, підозрюваний комунікуючи із іншими не встановленими на теперішній час співучасниками вчинення злочину, зможе вчиняти дії, спрямовані на знищення та переховування будь-яких доказів, які можуть вказувати на його причетність до вчинення злочину, в тому числі за межами території України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 , матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами обставини підготовки та вчинення кримінального правопорушення, та усвідомлюючи невідворотність покарання, з великим ступенем ймовірності намагатиметься вплинути на інших учасників кримінального провадження з метою повідомлення органу досудового розслідування неправдивих відомостей, відмовитися надавати викривальні показання, а також намагатиметься вплинути на свідків, у тому числі шляхом їх залякування. Наведене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зауважує, що підозрюваний ОСОБА_6 , маючи тривалий час сталі зв`язки із представниками держави-агресора, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, спрямовану на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання сторони обвинувачення, наявність вказаних ризиків, дає обґрунтовані підстави не визначити розмір застави для ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

В свою чергу, слідчим суддею у своєму рішенні не вмотивовано, на підставі яких доказів про можливість забезпечення виконання обов`язків, прийнято рішення про необхідність визначення розміру застави для підозрюваного як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 серпня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000795, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

04 січня 2024 року ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04 березня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 05 січня 2024 року.

29 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 36 днів, тобто до 04 квітня 2024 року, без визначення розміру застави.

Вказану ухвалу 25 березня 2024 року Київським апеляційним судом залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 31 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

03 травня 2024 року захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на заставу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року частково задоволено клопотання сторони захисту та змінено ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою, без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Згідно із ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при застосуванні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Крім того, ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважав, що на даному етапі матеріали кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а відтак і про обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження в їх сукупності слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Приймаючи рішення про визначення підозрюваному ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено обставин, які давали підстави не визначати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Приймаючи рішення про визначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, слідчим суддею враховано положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК.

При цьому, слідчий суддя врахував вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, наявність позитивної характеристики.

Зважаючи на тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , обставини кримінального правопорушення та відомості про підозрюваного, його матеріальний стан, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у розмірі передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., такий розмір є виправданим за наявних обставин.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини. Відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя обґрунтовано змінив ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою, без визначення розміру застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Слідчий суддя врахувавши обставини кримінального провадження, обсяг підозри, дані про особу підозрюваного та здійснений обсяг процесуальних дій, вважав, що зі спливом часу встановлені ризики зменшилися. Відтак, запобіжний захід із визначенням застави є достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, у разі внесення застави слідчим суддею покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На думку колегії суддів, вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя врахував положення, які передбачені КПКУкраїни, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про часткове задоволення клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою без застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, та підтверджено прокурором, з моменту звільнення, підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти, фактів не виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не встановлено.

Окрім того, захисником ОСОБА_7 до заперечень на апеляційну скаргу долучено копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року, якою частково задоволено клопотання прокурора та продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 . Строк дії ухвали визначено в межах досудового розслідування, тобто до 09 вересня 2024 року включно. Відтак, колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, натомість доводи прокурора, про які зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишеної апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 200, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 Ф ОСОБА_12

Провадження 761/16428/24

Справа № 11-сс/824/3978/2024 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Категорія ст. 201 КПК Доповідач: ОСОБА_14