1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6878/24 1-кп/335/675/2024
08 серпня 2024 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадженні за обвинуваченням
У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України.
Прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Так, розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, які регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також військових злочинів, а саме самовільно, неодноразово залишав місце несення військової служби, в умовах воєнного стану. З урахуванням зазначеного, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватись від суду. Вказані обставини свідчать про необхідність ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 буде саме тримання під вартою і це є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду.
Крім того, ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи постійно у місці тимчасової дислокації підрозділу, продовжуючи нести військову службу в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї як військовослужбовець, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які проходять службу разом із ним, шляхом їх залякування чи здійснення на них морально-психологічного та фізичного впливу в умовах воєнного стану, з метою зміни ними показів.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також військових злочинів в умовах воєнного стану, неодноразово самовільно залишав місце розташування підрозділу військової частини. Зазначене свідчить про відсутність у останнього бажання до проходження подальшої військової служби та, як наслідок, може призвести до вчинення ним нових, в тому числі і більш тяжких військових злочинів в умовах воєнного стану. Вказаний факт свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 при ухваленні вироку судом, наслідки вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме, зниження бойової готовності підрозділу в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки особовому складу військового підрозділу в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок самовільного залишення місця служби ОСОБА_4 , сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти вищевикладеним та обґрунтованим ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.
Прокурор також зазначає про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 відповідає суспільному інтересу та гарантуватиме те, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення.
На думку прокурора, застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_4 не можливо, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не зможе виконувати покладені на нього обов`язки з військової служби при обрані особистого зобов`язання або домашнього арешту. Особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру, і які б могли поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За даних обставин кримінального провадження застосування запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе, оскільки в такому разі відсутній дієвий процесуальний механізм контролю за дотриманням покладених на обвинуваченого обов`язків в умовах воєнного стану, який запроваджено на території України.
Враховуючи характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , значну суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що військові кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, є тяжкими та особливо тяжкими, вчинені в той час, коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказані кримінальні правопорушення мають підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, подають негативний приклад для інших військовослужбовців підрозділу, створюють враження безкарності у бойовому підрозділі, підривають авторитет командирів, що без посередньо впливає на стан військової дисципліни та боєздатність підрозділу в цілому в умовах воєнного стану, який безпосередньо залучений до виконання бойових завдань, у сторони обвинувачення достатні підстави вважати, що визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 , одночасно із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого військового злочину, покладених на нього обов`язків та створить значний негативний приклад для інших військовослужбовців підрозділу, які безпосередньо виконують бойові завдання в умовах воєнного стану на території Запорізької області.
Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , з підстав, викладених у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримала позицію свого підзахисного та просила прийняти рішення за наслідками розгляду клопотання прокурора на розсуд суду.
Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.06.2024 з визначенням розміру застави у розмірі 80 мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2024 року ОСОБА_4 було строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 серпня 2024 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та умовах встановлених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.05.2024 року.
Відповідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії проступків, тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих діянь й суворість можливого покарання, може переховуватися від суду, що дає підстави для висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того суд зазначає про те, що свідки по даному кримінальному провадженню не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, а тому вони можуть змінити свої покази у разі впливу на них ОСОБА_4 шляхом залякування, вмовляння або іншим шляхом.
З урахуванням зазначеного суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а також військових злочинів в умовах воєнного стану, неодноразово самовільно залишав місце розташування підрозділу військової частини. Зазначене свідчить про відсутність у останнього бажання до проходження подальшої військової служби та, як наслідок, може призвести до вчинення ним нових, в тому числі і більш тяжких військових злочинів в умовах воєнного стану. Вказаний факт свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд крім тяжкості діянь, яке інкримінуються обвинуваченому, враховує те, що ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є військовослужбовцем за мобілізацією, який проходив службу на посаді стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у військовому званні «солдат», має зареєстроване місце проживання та місце проживання, раніше не судимий.
Враховуючи характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , значну суспільну небезпечність інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що військові кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, є тяжкими та особливо тяжким злочинами, в той час, коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказані кримінальні правопорушення мають підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, подають негативний приклад для інших військовослужбовців підрозділу, створюють враження безкарності у бойовому підрозділі, підривають авторитет командирів, що безпосередньо впливає на стан військової дисципліни та боєздатність підрозділу в цілому в умовах воєнного стану, який безпосередньо залучений до виконання бойових завдань, а також оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на думку судді, дають підстави дійти висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою на 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з цим, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 60 днів з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та умовах встановлених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01.05.2024 року.
Керуючись ст.ст. 197, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 жовтня 2024 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» із застосування застави на умовах визначених ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 травня 2024 року року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 серпня 2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено 09 серпня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1