УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Транскомгруп» про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні № 0001485 від 02.12.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Транскомгруп» з клопотанням про встановлення строку у порядку ст.ст. 28, 114 КПК України, в 15 (п`ятнадцять) днів для проведення процесуальних дій, в рамках кримінального провадження № 0001485 від 02.12.2023 року, а саме слідчого експерименту з автопоїздом у складі сідлового тягача марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «ALI RIZA USTA TANKER», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001485 від 02.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02.12.2023 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 вказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001485 від 02.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року у справі №947/38511/23 було накладено арешт на майно, а саме сідловий тягач марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.08.2020: номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , 2016 року випуску, власником якого є ТОВ «Транскомгруп».

В подальшому слідчим призначалися судові експертизи, на підставі яких слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотань про скасування арешту з майна, на адвокатський запит стало відомо, що слідчим не було отримано вихідні данні для додаткової експертизи за участю сідлового тягача марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «ALI RIZA USTA TANKER», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказані обставини на думку заявника свідчать про недотримання стороною обвинуваченням розумних строків щодо організації проведення відповідних слідчих дій, що суперечить завданням кримінального провадження.

У судовому засіданні представник ТОВ «Транскомгруп» адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити його з наведених у ньому мотивів.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, при цьому зауважив, що з метою повного відтворення події, необхідно створити аналогічні погодні умови на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди, які мали місце 02.12.2023 року.

Дослідивши доводи клопотання адвоката та надані суду учасниками розгляду матеріали, вислухавши думку адвоката, прокурора - слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання адвоката з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими не менш важливими цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Відповідно до п.п. 14 та 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та розумність строків.

Відповідно до ст. 21 КПК, України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Частиною 2 статті 28 КПК України регламентовано, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

При цьому, ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Приписи ч. 6 ст. 28 КПК України у повній мірі співвідносяться із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Наведене узгоджується з позиціями, викладеними ККС Верховного Суду у таких судових рішеннях: від 15.10.2019 року у справі № 303/1679/18; від 18.10.2019 року у справі № 757/37346/18; від 29.01.2020 року у справі № 263/2612/19; від 25.03.2020 року у справі № 757/5607/19; від 29.04.2020 року у справі № 757/25205/19, від 24.12.2020 року у справі № 757/23781/20, від 22.12.2023 року у справі № 757/27651/22, від 18.05.2023 року у справі № 761/15763/22, від 21.03.2024 року у справі № 761/20306/23, а також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 607/7173/21.

Вищевказана практика Верховного Суду підтверджує право слідчого судді розглядати клопотання, подані у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України, та за результатами розгляду таких клопотань встановлювати процесуальні строки для проведення слідчих дій, досудового розслідування.

У ході дослідження матеріалів, наданих учасниками розгляду встановлено, що слідчим управлінням СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001485 від 02.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02.12.2023 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 вказане тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001485 від 02.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2023 року у справі №947/38511/23 було накладено арешт на майно, а саме сідловий тягач марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.08.2020: номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , 2016 року випуску, власником якого є ТОВ «Транскомгруп».

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інакше не можливо забезпечити її однакове застосування, запобігти необмеженості трактування у правозастосовній практиці, а це неминуче призводить до сваволі. Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому разі має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Відповідно до практики ЄСПЛ, національне законодавство повинно бути передбачуваним, тобто містити достатньо чіткі положення, щоб дати громадянам достеменну вказівку з приводу обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на їх права. ЄСПЛ наголошує, що закон, який надає дискрецію, не є сам по собі несумісним з вимогою передбачуваності у тому випадку, коли обсяг дискреції та спосіб її застосування зазначені з достатньою чіткістю та при цьому враховується легітимна мета того чи іншого вживаного заходу в тій чи іншій ситуації, щоб надати індивіду адекватний захист від свавільного втручання.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово висловлювався щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині оцінки розумності строку проведення досудового слідства. У контексті «розумного» строку судового розгляду, у своєму рішенні «Поліщук проти України» від 15.10.2009 ЄСПЛ визнав порушення ст. 6 параграфу 1 Конвенції і зазначив, що «Відповідно ст. 6 параграфу 1 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988).

Слідчий суддя вважає, що у контексті конкретних обставин кримінального провадження № 0001485 від 02.12.2023 року стороною обвинувачення, підтверджено наявність фактору особливої складності провадження, так само, наведено відомостей, які б свідчили про наявність перешкод або труднощів у розслідуванні цього кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені цим Кодексом, а також те, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України прокурор та слідчий є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень - забороняється.

Разом з тим, враховуючи те, що слідчий суддя наділений повноваженнями встановлювати розумні строки, про що детально зазначено вище, - ухвала слідчого судді про встановлення стороні обвинувачення чіткого процесуального строку для проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001485 від 02.12.2023 року не буде втручанням у дискреційні повноваження прокурора та слідчого.

На підставі викладеного, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється тривалий час, з 02.12.2023 року при цьому є необхідність в проведенні певних слідчих дій за участю арештованого майна, з метою не порушенням розумних строків, керуючись усталеною практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, - слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню із встановленням строку в 4 (чотири) місяці, які є об`єктивно достатнім для вчинення стороною обвинувачення всіх необхідних дій для проведення слідчого експерименту.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 26, 28, 113, 114 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Транскомгруп» про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні №0001485 від 02.12.2023 року задовольнити частково.

Встановити уповноваженим слідчим процесуальний строк 4 (чотири) місяці для проведення слідчого експерименту, за участю сідлового тягача марки «DAF XF 460 FT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «ALI RIZA USTA TANKER», реєстраційний номер НОМЕР_2 в рамках кримінального провадження №0001485 від 02.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1