Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" серпня 2024 р. Справа № 608/2054/24
Номер провадження1-кп/608/363/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
Прокурор ОСОБА_3 19 серпня 2024 року подала суду письмове клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
В клопотанні прокурор ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчиненому щодо неповнолітньої особи.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2024 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої.
Так, в січні 2024 року у нічну пору доби (більшого точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), неповнолітня ОСОБА_8 спала в одній з кімнат будинку за місцем спільного проживання за вказаною адресою. Її батько ОСОБА_6 в цей час перебував в сусідній кімнаті.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої, ОСОБА_6 в січні 2024 року у нічну пору доби (більшого точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) зайшов до кімнати, в якій спала неповнолітня ОСОБА_8 , та діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, використовуючи перевагу у фізичній силі, з метою задоволення статевої пристрасті та зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , роздягнув останню, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 , незважаючи на небажання потерпілої до статевих зносин, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої.
Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2024 року у ОСОБА_6 повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої.
Так, 24 червня 2024 року, близько 20:00 години неповнолітня
ОСОБА_8 перебувала в одній з кімнат будинку за місцем спільного проживання за вказаною адресою, та дивилась відео на мобільному телефоні. Її батько ОСОБА_6 в цей час перебував у сусідній кімнаті.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої, ОСОБА_6 , 24 червня 2024 року, близько 20:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до кімнати, в якій проводила дозвілля неповнолітня ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, використовуючи перевагу у фізичній силі, з метою задоволення статевої пристрасті та зґвалтування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , вирвав з рук останньої вказаний мобільний телефон, заблокував та поклав на столі, схопив останню за передпліччя, повалив на ліжко, в наступному зняв штани та спідню білизну з останньої, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 , незважаючи на небажання потерпілої до статевих зносин, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди останньої.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчиненому щодо неповнолітньої особи.
ОСОБА_6 25 червня 2024 року затримано в порядку
ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
25 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчиненому щодо неповнолітньої особи.
26 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 години 30 хвилин 24 серпня 2024 року.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 152 КК України 19.08.2024 скеровано на розгляд до Чортківського районного суду Тернопільської області.
Підставою для продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримує, просить задоволити.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 погоджується із позицією прокурора.
Законний представник потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_5 просить змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого його сина ОСОБА_6 на домашній арешт в нічну пору доби.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просять застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічну пору доби, оскільки ризики, які існували, відпали на даний час, обвинувачений хворіє на гепатит та інші хвороби, йому потрібне лікування та дієтичне харчування, а також врахувати той факт, що він раніше не судимий, а потерпіла більше 9 днів не проживає за місцем його реєстрації та проживання.
Суд, вислухавши прокурора, представника потерпілої адвоката та законного представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.
ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчиненому щодо неповнолітньої особи.
ОСОБА_6 25 червня 2024 року затримано в порядку
ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
25 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчиненому щодо неповнолітньої особи.
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_9 від 26 червня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та строк дії ухвали закінчується о 18 годині 30 хвилин 24 серпня 2024 року.
19 серпня 2024 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 про його обвинувачення за ч. 3 ст. 152 КК України, скерований до суду з реєстром матеріалів досудового розслідування.
Обставини, зазначені при обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, продовжують існувати і по даний час, ризики, які існували на час обрання строку тримання під вартою обвинуваченому, не зменшилися, залишаються реальними та триваючими, підготовче судове засідання не проведено.
Разом з тим, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби, суд вважає безпідставним, не доведеним належними та допустимими доказами та таким, що до задоволення не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.331 Кримінального процесуального кодексу України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до п. 58 рішення ЄССЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» від 04.10.2005 року ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
При цьому, суд зазначає, що наявні у обвинуваченого хвороби, на які посилається він та його захисник посилаються, як на підставу обрання більш м`якого запобіжного заходу, належним чином не доведені, жодні докази суду не подані.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством, тримання особи під вартою, з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або, якщо обгрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями її явки в судові засідання.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
На підставі вищевикладеного, у суду відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а ніж обраний раніше у вигляді тримання під вартою, який зможе забезпечити належну його процесуальну поведінку під час розгляду справи в суді, а також, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення застави, в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183 Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обгрунтованим та слід його задоволити та підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного у вигляді тримання під вартою без внесення застави не має.
Керуючись ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задоволити.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого, раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 ( два ) місяці без можливості внесення застави, а саме до 18:00 години 20 жовтня 2024 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби відмовити.
Підготовче судове засідання слуханням відкласти на 10 годину 30 хвилин 13 вересня 2024 року.
Копію ухвали негайно після її проголошення надати обвинуваченому і прокурору та направити для відому ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26».
Інші учасники справи мають право отримати копії ухвали в Чортківському районному суді Тернопільської області.
Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2054/24

Ухвала набрала законної сили " " ___________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " __________________ року.

Секретар: