Провадження № 1-в/592/524/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність вироку,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2022 у відповідність до Закону № 3886-ІХ.

Ухвалою суду від 23.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений відмовився від підтримання клопотання.

У судове засідання представник ДУ «Сумська виправна колонія №116» не прибув.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Встановлені судом обставини.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа № 589/3219/21) від 10.08.2022 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2022, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців. Строк відбуття покарання обчислюється з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши до строку відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2022 за правилами передбаченими в ст. 72 КК України.

Призначене покарання за вчинення п`яти епізодів крадіжок (ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючі ознаки: «вчинена повторно», поєднана з проникненням у сховище), вчинених у 2020 році. Три епізоди крадіжок завдали матеріальної шкоди на суму:16946 грн., 17918 грн., 3562 грн, відповідно.

За даним вироком ОСОБА_4 відбуває призначене покарання у ДУ«Сумська виправна колонія №116».

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа № 589/4025/21) від 09.02.2022 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2021 і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Строк відбування покарання рахувати з 10.02.2022.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа № 589/1515/21) від 29.07.2021 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.10.2020 і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно вимог частини 3 статті 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, тобто клопотання розглядається в межах вимог.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.08.2022 у відповідність до Закону № 3886-ІХ.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За умови вчинення особою кількох злочинів (кримінальних правопорушень), які утворюють сукупність, питання звільнення від відбування покарання вирішується після визначення остаточного покарання за правилами ст. 70 КК України, при цьому звільнення від призначеного судом покарання до такої особи може бути застосована, якщо кожне з кримінальних правопорушень підпадає під дію закону, яким караність діяння усунена.

Тобто, оскільки, за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (справа № 589/3219/21) від 10.08.2022 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує, що призначено покарання за 5 епізодами крадіжок, а не за окремим епізодом, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 до покарання за цим вироком суду. Призначене остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2022 не впливає на даний висновок суду, щодо відсутності правових підстав для задоволення клопотання засудженого у даному конкретному випадку.

Суд також звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення на стадії виконання вироку питання про приведення вироку суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання, законодавчі норми передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Відтак з врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд,

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність вироку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1