ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 серпня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 2024 року він повідомив Вінницькій обласній прокуратурі через ЄСІТС «Електронний суд» факти, які можуть свідчити про вчинення службовими особами КНП «ВМКПБ №2» кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

02 серпня 2024 року ним отримано лист з Вінницької обласної прокуратури, відповідно до якого переадресовано його заяву до Вінницької окружної прокуратури. Всупереч положенням ст. 214 КПК України, даних про те, що зазначена заява внесена до ЄРДР станом на час подачі даної скарги він не отримав. З цього робить висновок, що з 03 серпня 2024 року службовими особами Вінницької обласної прокуратури вчиняється бездіяльність щодо реєстрації його заяви до ЄРДР. Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просив зобов`язати службових осіб Вінницької обласної прокуратури відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, за його заявою від 02.08.2024 та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 не з`явився, у своїй скарзі просив провести розгляд скарги без його участі, оскільки він перебуває у м. Києві, скаргу підтримав та просив його вимоги задовольнити.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, проти задоволення скарги заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2024 року ОСОБА_3 повідомив Вінницькій обласній прокуратурі через ЄСІТС «Електронний суд» факти, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. 02 серпня 2024 року ним отримано лист з Вінницької обласної прокуратури, відповідно до якого переадресовано його заяву до Вінницької окружної прокуратури.

В заяві про кримінальне правопорушення ОСОБА_3 повідомляв про факти, які можливо можуть свідчити про вчинення головою ( ОСОБА_5 ) та членами комісії з реорганізації КНП «ВМКПБ №2» кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 366 КК України.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву ОСОБА_3 від 02 серпня 2024 року, як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означитиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_3 достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадової особи Вінницької обласної прокуратури не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 серпня 2024 рокуслід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 серпня 2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6