УХВАЛА

30 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 755/15580/21

провадження № 51-4439ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року щодо останнього,

встановив:

Захисник звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані вище судові рішення, де висуває вимогу про їх скасування через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідноз п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В обґрунтування вимог касаційної скарги захисник наводить доводи зі змісту яких убачається незгода з установленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, які, з огляду на положення зазначеної вище норми закону, не є предметом касаційного перегляду і перевірка таких тверджень відноситься до компетенції судів попередніх інстанцій.

Формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК в частині надання ними оцінки доказам не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження, а також норми процесуального закону, які, на переконання захисника, були порушені.

Однак у касаційній скарзі захисник вказує про відсутність будь-яких допустимих доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину за вчинення якого його було засудженого. Разом з тим захисник не вказує, які саме докази та з яких підстав уважає недопустимими, обґрунтовуючи свої твердження, не посилається на норми процесуального закону та матеріали кримінального провадження. Також у скарзі захисник не зазначає, чи були ці доводи предметом перевірки в апеляційному суді, якщо так, то які приписи кримінального процесуального закону порушив суд апеляційної інстанції перевіряючи вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК захисник не наводить належного обґрунтування заявленої вимоги з огляду на положення статей 94, 284, 412, 419, 433 КПК у їх взаємозв`язку, враховуючи, що касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами першої й апеляційної інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у провадженні.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3