Cправа №505/3367/24
Провадження №1-кс/505/1329/2024
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2024 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бендзарі, Балтського району, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової служби, призваного по загальній мобілізації, з середньою освітою, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом по загальній мобілізації на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 16.05.1994 року Балтським районним судом Одеської області за ст.140 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці на підставі ст.45 КК України умовно з іспитовим строком на 3 роки;

- 17.02.1995 року Балтським районним судом Одеської області за ст.206 ч 1 КК України до виправних робіт строком на 1 рік;

- 28.11.1995 року Балтським районним судом Одеської області за ст.ст.94,140 ч.2,42 КК України позбавлення волі строком на 13 років в силу ст.3 КК України приєднати 2 місяці 20 днів позбавлення волі невідбутого про вироку Балтського районного суду Одеської області від 17.02.1995 року до відбуття рахувати 13 років 2 місяці 20 днів;

- 11.07.2007 року Балтським районним судом Одеської області за ст.122 ч.1, ст.71, ст.81, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 13.01.2019 року Балтським районним судом Одеської області за ст.263 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на рік,

підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000675, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчий мотивує тим, що відділенням №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000675 від 30.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,37,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, також був обізнаний із положеннями Розділу VI Кримінального кодексу України, яким передбачено кримінальну відповідальність за злочини проти власності, 30 серпня 2024 року близько 18 години 10 хвилин перебуваючи в приміщенні магазину «Олена», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_7 , в стані алкогольного сп`яніння, вирішив відкрито заволодіти алкогольними напоями.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період дії воєнного стану, правою рукою відштовхнув власницю магазину ОСОБА_7 , в сторону та самостійно пройшов за прилавок де з полиць взяв пляшку вина ігристого напівсолодкого білого MARENGO SEMI-SWEET ємністю 0.75л, 13%, вартістю за пляшку 111,32 гривень, пляшку коньяку ALIKO V.S 3-зірковий 40%, ємністю 0.5л, вартістю за пляшку 118,91 гривень після чого пройшов до холодильнику звідки взяв одну банку ж/б енергетичного слабоалкогольного напою REVO 8.5% ємністю 0.5л, вартістю за банку 39,39 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на суму 269,62 гривні.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 186 КК України тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

30.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

На даний час, підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, є обґрунтованою та підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 30.08.2024 року території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 31.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 31.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 31.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 31.08.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 30.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 31.08.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановленні ризики, передбаченні ст.177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного засобу у виді тримання під вартою, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція, у разі визнання останнього винним та притягнення до кримінальної відповідальності, передбачає позбавлення волі від 7 до 10 років та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні. Разом з тим, з метою укриття своєї злочинної діяльності може впливати на зазначених осіб, щоб ті утримались від спілкування з правоохоронними органами. ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, у зв`язку із покладеними на нього обов`язками військової служби має доступ до зброї, що може призвести до її використання для впливу на свідків шляхом залякування та погрозою застосування насильства. Крім того, станом на даний час свідки ще не допитані в судовому засіданні, їх показання мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України: може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, щодо тиску на учасників провадження.

Слідчий зазначає, що у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Від прокурора ОСОБА_6 до суду надійшла письмова заява про розгляд клопотання за його відсутністю.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити і обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення застави. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 є наявність уникнення ризиків передбачених п.1,2,3,4, ч.1 ст.177 КПК України а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, натомість просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави.

02.09.2024 року у зв`язку із відключенням електроенергії в приміщенні Котовського міськрайонного суду Одеської області фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів здійснити було неможливо.

Учасники справи вважали за можливе провести судове засідання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів, про що заявили в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч.6 ст.107 КПК судове засідання було проведено без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, що не тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, оскільки сторони не заперечували проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000675 від 30.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

30.08.2024 о 22:20 годин ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

31.08.2024 о 17:00 годин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи клопотання внесеного стороною кримінального провадження зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для взяття ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосувати більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке передбачено покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, що у своїй сукупності свідчить про відсутність ризику того, що підозрюваний вчинить спроби ухилитися від суду, або будь-яким іншим чином буде намагатися перешкоджати у кримінальному провадженню.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя також враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, необхідно також зважати на те, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи вагомість наявних доказів про обґрунтованість вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнає, має постійне місце проживання, вважаю, що у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби із застосування до нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, вважаючи, що саме такий вид запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах і буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №-0000675 від 30.08.2024 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме: домашній арешт в нічний час доби, що полягає у забороні підозрюваному ОСОБА_4 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години по 06 годину наступного дня, строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожним викликом надісланим поштою, або в телефонному режимі;

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години по 06 годину наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, в період часу з 22 години по 06 годину наступного дня, терміном 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 жовтня 2024 року.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Нагляд за дотриманням обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 , покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурора.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для вчинення дій, передбачених ч.4 ст.181 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1