Справа № 545/4805/24
Провадження № 1-в/545/757/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому прохає привести вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Представник колонії направив заяву про розгляд клопотання без її участі.

На адресу суду від засудженої надійшла заява, згідно якої уточнила своє клопотання, а саме прохала привести вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024, вирок Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023, вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України, щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX. Також прохала судове засідання проводити за її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

1) Так, судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2022 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.

2) Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2023 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарань більш суворим, ОСОБА_4 призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вимог п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання, призначеного за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.02.2022 року та визначити їй остаточне покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) днів позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

3) Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2023 року вказано виконувати самостійно.

4) Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 357, ч.2 ст. 185, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 5 днів позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, вказано виконувати самостійно.

Таким чином, ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 та вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024, що підтверджується довідкою , наданою ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» (а.с. 18).

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для засудженого.

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 01 січня 2021 року складав 1135 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2270 гривень, на 01 січня 2022 року складав 1240,5 гривень, а відповідно 2 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2481 гривня.

Згідно із вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 08.10.2021 викрала майно на суму 1000 гривень, що станом на день скоєння крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Згідно із вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з тим, що 15.07.2022 викрала майно на суму 833,33 гривень, що станом на день скоєння крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

З вищевикладеного необхідно дійти до висновку, що діяння за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 за ч.2 ст.185 КК України, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України, на даний час не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого остання засуджена не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 за ч.2 ст.185 КК України, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України, завдала матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинені нею діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засуджену ОСОБА_4 від призначеного їй покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023 за ч.2 ст.185 КК України, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 за ч.4 ст.185 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від подальшого відбування покарання.

Окільки вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2023 виконується самостійно та відповідно не виконується в межах територіальної юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області, то відповідно до ч.2 ст.539 КПК України питання щодо декриміналізації за цим вироком не вирішується.

Таким чином, клопотання засудженої ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 74, 82 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України задовольнити частково.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити від покарання призначеного вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11.09.2023, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1