Справа № 629/4300/24
Провадження № 1-кс/629/1118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м.Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 від 07.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, а саме на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер 13785831, житлова площа 14,6 кв.м) та земельну ділянку за вказаною адресою, площею ділянки 696,0 кв.м., які на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Зазначив, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України. Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачена конфіскація майна, з метою забезпечення судового рішення у частині можливої конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на житловий будинок.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядалось без повідомлення власника майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що Лозівським РВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000276 від 07.03.2024.

24.07.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю підозрюваного.

Згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави для арешту майна, того, що арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення конфіскації майна, наявності ризиків щодо відчуження майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням у даному кримінального провадженні щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -із забороною відчуження цього майна.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1