Справа № 297/3042/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 07 липня 2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Стороною обвинувачення вмінено ОСОБА_5 , що він будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000768 від 22.09.2018 року, обвинувальний акт у якому 19.10.2018 року скеровано до суду, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, в невстановленій кількості, яку переніс за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 11.09.2021 року.

У подальшому, 11.09.2021 року близько 14 години 42 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у провулку Мукачівському в м. Берегове, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 1800 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину світло-коричневого кольору у згортку фольги, що у подальшому була вилучена у ОСОБА_6 працівниками поліції та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/7676-НЗПРАП від 13.09.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0305 г.

Тобто ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та наркотичних засобів, а також з метою особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, які переніс за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину та наркотичний засіб з метою подальшого збуту до 13.09.2021.

У подальшому, 13.09.2021 в період з 20 годині 45 хвилин по 22 годину 23 хвилини працівниками Берегівського РВП був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено два згортки фольги, в яких знаходиться біла кристалічна речовина та чотири поліетиленові пакети, в яких також знаходиться біла кристалічна речовина, які згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8747-НЗПРАП від 19.10.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 1,4816 г., один згорток фольги, в якому знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 18.10.2021 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений канабісом, маса якого якого становить 0,9731 г., один згорток фольги, в якому знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/8749-НЗПРАП від 18.10.2021 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, вагою 0,0478 г., які останній зберігав за місцем свого проживання з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, заперечив обставини викладені в обвинувальному акті та повністю підтримав позицію свого захисника який просив його виправдати.

Вислухавши позицію всіх учасників судового провадження, давши оцінку доказав наданим стороною обвинувачення та перевіривши доводи сторонни обвинувачення, суд приходить до мотивованого висновку, що наявність обґрунтованої вини в діях обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено стороною обвинувачення, що підтверджується зібраними на досудовому розслідування матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, суд вважає, що встановлені в ході судового розгляду кримінального провадження неточності допущені під час досудового розслідування, на які звертав увагу суду захисник, не є істотним порушенням прав та свобод людини, та такими, що є підставою для визнання їх відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими доказами.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади інституту множинності злочинів, зокрема окремі її форми (повторність, сукупність та рецидив) та правові наслідки регламентовано законодавцем у Розділі VII «Повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень» Загальної частині КК. Повторністю кримінальних правопорушень як формою множинності згідно з нормативним приписом ст. 32 КК визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу (ч. 1ст. 32 КК). Крім того, у ч. 3 цієї ж статті зазначено, що вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

У ст. 35 КК передбачені правові наслідки повторності, сукупності та рецидиву кримінальних правопорушень, зокрема, повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із закону України про кримінальну відповідальність, законодавцем чітко не встановлено підходу до врахування при здійсненні кримінально-правової кваліфікації дій особи за ознакою «повторно» наявності чи відсутності факту засудження цієї особи (наявності чи відсутності судимості).

Для цього слід враховувати принцип презумпції невинуватості,закріплений у ратифікованих Верховною Радою України міжнародно-правових актах, зокрема

у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини та у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Також у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві. Так, у ч. 1 ст. 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Цей конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо у тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст. 7 та ч. 1 ст. 17 КПК).Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

З урахуванням зазначеного та враховуючи принцип презумпції невинуватості, а також системне тлумачення положень частин 1 та 3 ст. 32 КК, вказує на те, що сам факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, лише за таких обставин, така форма множинності злочинів, як повторність, за відсутності обвинувального вироку суду стосовно особи за раніше вчинений злочин, якщо такі епізоди розглядаються судом в одному кримінальному провадженні, узгоджується з положеннями ст. 62 Конституції України та відповідає принципу non bis in idem.

Крім того, системне тлумачення зазначених вище норм свідчить про те, що необхідно розрізняти особливості інкримінування особі ознаки повторності в одному чи різних кримінальних провадженнях стосовно неї, зокрема: коли за наявності повторності тотожних чи однорідних злочинів така кваліфікуюча ознака інкримінується особі в одному кримінальному провадженні без постановлення обвинувального вироку стосовно першого епізоду суспільно небезпечної поведінки особи; та у різних кримінальних провадженнях, коли розгляд кримінального провадження за першим епізодом розглядається (або розслідується) в іншому кримінальному провадженні щодо тієї ж особи. При цьому основою для такого поділу є врахування принципу презумпції невинуватості особи.

Тобто у різних кримінальних провадженнях стосовно однієї і тієї ж особи підставою для кваліфікації дій особи за ознакою повторно є не факт обвинувачення її у вчиненні злочину за першим епізодом (без постановлення обвинувального вироку), а саме факт постановлення стосовно неї обвинувального вироку у іншому кримінальному провадженні за епізодом, що дає підстави кваліфікувати її дії з урахуванням повторності.

Так, у випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може:

- розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень;

- взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Ця неможливість викликана тим, що у протилежному випадку суд спростовував би презумпцію невинуватості особи щодо діянь, які не були предметом судового розгляду, що було б явним порушенням цього фундаментального права людини, оскільки презумпція невинуватості передбачає з-поміж іншого те, що «сторона обвинувачення має повідомити зацікавленій особі, у чому її обвинувачують, аби надати можливість підготувати і згодом представити свій захист, а також надати докази, достатні для обґрунтування обвинувального акту» (постанова ЄСПЛ в справі Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, пар. 77). Усі перераховані гарантії виявляться порушеними, якщо суд надаватиме правову оцінку діянню, яке не є предметом кримінального провадження, в якому суд здійснює судовий розгляд.

Оскільки суд не може давати правову оцінку діянням особи, що не є предметом кримінального провадження, в якому він здійснює судовий розгляд, він, відповідно, позбавлений можливості давати діянню, щодо якого він здійснює судовий розгляд, таку правову оцінку, яка б ґрунтувалася на оцінці інших діянь, щодо яких судовий розгляд не здійснюється. Таким чином, суд повинен утримуватися від оцінки діяння, щодо якого він здійснює судовий розгляд, як повторного кримінального правопорушення, якщо інші діяння особи ще не одержали з боку іншого суду правової оцінки, яка дозволяла б розглядати їх як елементи повторності кримінальних правопорушень.

Отже, суд під час розгляду виходить з обставин кримінального провадження, встановлених на досудовому розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000768 від 22.09.2018, обвинувальний акт у якому 19.10.2018 скеровано до суду, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість пред`явленого обвинувачення у межах поданого обвинувального акту, суд вважає, що стороною обвинувачення правильно встановила фактичні обставини вчинення злочину та звинуватила ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 307 КК України на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про в обвинувальному акті та в судовому засіданні наведено докладні мотиви. Разом з тим, суд не може погодитися з висновком сторони обвинувачення щодо кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України за ознакою «повторно».

Так, мотивуючи обвинувачення, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000768 від 22.09.2018, обвинувальний акт у якому 19.10.2018 скеровано до суду, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисні тяжкі кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Отже, сторона обвинувачення чітко вказала на те, що на час направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які 07 липня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000261 був наявний обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_5 який останього було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 309 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що інкримінування особі ознаки повторності у цьому конкретному випадку є зайвим, оскільки судом під час судового розгляду чітко встановлено, що інші кримінальні провадження щодо ОСОБА_5 , які направлено органом досудового розслідування по обвинувальному акту який було направлено до суду, обвинувального вироку не постановлено, а тому підстав для інкримінування кваліфікуючої ознаки як повторність немає.

Тобто суд стороною обсвинувачення помилково кваліфікував такі дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК, а саме за ознакою повторності. Підтвердженням цьому є те, що не тільки на час затвердження обвинувального акту, а і на час виходу суду до нарадчої кімнати, вироку по будь-якому іншому кримінальному провадженні був відсутній обвинувальний вирок суду, яким ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст. 309,307 КК. Отже, кваліфікуюча ознака «вчинення повторно» не була підтверджена ні на стадії досудового розслідування, ні під час судового розгляду провадження, а тому висновок сторони обвинувачення про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК є безпідставним.

Таким чином, за результатами перевірки матеріалів провадження суд приходить до висновку про неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій засудженого.

З огляду на викладене, суд вважає, що з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, у випадку, коли щодо особи органом досудового розслідування розслідуються чи судом розглядаються різні кримінальні провадження, одне з яких стосовно першого однорідного чи тотожного злочину, існують підстави для кваліфікації наступного епізоду з урахуванням повторності, за відсутності обвинувального вироку суду; наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, за ознакою «повторність».

Даний висновок повністю узгоджується з текстом постанови ОП ККС ВС у справі № 591/4366/18 (провадження № 51-1122кмо20)

З урахуванням вищезазначеного дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 307 КК, за кваліфікуючою ознакою незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та призначаючи ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 307 КК, суд відповідно до вимог статей 50, 65 КК з урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу, вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 307 КК, без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_5 є раніше не судими, суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце працевлаштування, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі не повязане із ізоляцією від суспільства з покладанням обовязків передбачених ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Так, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 15.09.2021 на майно вилучене в ході обшуків 13.09.2021 року.

-Речові докази: спеціальний пакет НПУ ГСУ INZ1043546 в якому в свою чергу знаходиться один згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби 3665839) зданий у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області; два згортки фольги, в яких знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін» та чотири поліетиленові пакети, в яких також знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», які поміщені до спеціального пакета НПУ SUD3009633(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5235056); один згорток фольги, в якому знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка ззовні схожа на «канабіс» та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4308391(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №3665409); один згорток фольги, в якому знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін» та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4258599; (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №3665410); пластикова пляшка з відсутнім днищем, в якій наявні залишки наркотичної речовини, конусоподібний засіб фіолетового кольору, в якому наявні залишки наркотичної речовини, електронні ваги сірого кольору, на яких наявні залишки наркотичної речовини та пластмасова колбу, в якій наявні залишки наркотичної речовини, які в свою чергу поміщені до в спецпакета НПУ ГСУ INZ3006695 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5481812); грошові кошти в загальній сумі 1350 (тисяча триста п`ятдесят) гривень наступними номіналами купюр: чотири купюри по двісті гривень, одна купюра п`ятсот гривень та одна купюра п`ятдесят гривень, які упаковані до спеціального пакета НПУ ГСУ INZ3006696; мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору з сім картою оператора «Київстар» та банківська карта банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , які упаковані в спецпакета НПУ № SUD3009622 здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області; прозорий полімерний зіп-пакет всередині яких кристалічна речовина білого кольору, яка упакована до спеціального пакета НПУ SUD1130579(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5376450); грошова купюра номіналом 1 гривня із залишками речовини білого кольору кольору, яку упаковано до спеціального пакета НПУ SUD2030420(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5376451) передані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, суд вважає, на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, знищити.

цифрові носії інформації: «DVD-R» інв. 64т, «DVD-R» інв. 67т; флеш носій «Micro SD» інв. 59т. (результати проведення НСРД) зберігаються при матеріалах провадження, суд вважає, на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, залишати зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

-У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за: за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/7676-НЗПРАП від 13.09.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8747-НЗПРАП від 19.10.2021) 1201 гривень 34 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8749-НЗПРАП від 18.10.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 23.09.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8922-НЗПРАП від 15.11.2021) 1372 гривень 96 коп.

Застосуваний запобіжний захід у виді застави відносно ОСОБА_5 в сумі 118 950 гривень після набрання вироком законної сили - скасувати, повернувши заставодавцю суму сплаченлої застави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

засудив:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2-х (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави процесуальні витрати:

-за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/7676-НЗПРАП від 13.09.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8747-НЗПРАП від 19.10.2021) 1201 гривень 34 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8749-НЗПРАП від 18.10.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8748-НЗПРАП від 23.09.2021) 858 гривень 10 коп.;

- за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта № СЕ-19/107-21/8922-НЗПРАП від 15.11.2021) 1372 гривень 96 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 15.09.2021 на майно вилучене в ході обшуків 13.09.2021 року, після набрання вироком законної сили скасувати.

-Речові докази: спеціальний пакет НПУ ГСУ INZ1043546 в якому в свою чергу знаходиться один згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби 3665839) зданий у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області; два згортки фольги, в яких знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін» та чотири поліетиленові пакети, в яких також знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін», які поміщені до спеціального пакета НПУ SUD3009633(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5235056); один згорток фольги, в якому знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка ззовні схожа на «канабіс» та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4308391(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №3665409); один згорток фольги, в якому знаходиться біла кристалічна речовина, яка ззовні схожа на наркотичний засіб «метамфітамін» та який поміщений до спеціального пакета НПУ ГСУ 4258599; (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №3665410); пластикова пляшка з відсутнім днищем, в якій наявні залишки наркотичної речовини, конусоподібний засіб фіолетового кольору, в якому наявні залишки наркотичної речовини, електронні ваги сірого кольору, на яких наявні залишки наркотичної речовини та пластмасова колбу, в якій наявні залишки наркотичної речовини, які в свою чергу поміщені до в спецпакета НПУ ГСУ INZ3006695 (після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5481812); прозорий полімерний зіп-пакет всередині яких кристалічна речовина білого кольору, яка упакована до спеціального пакета НПУ SUD1130579(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5376450)- після набрання вироком законної сили, знищити.

-грошові кошти в загальній сумі 1350 (тисяча триста п`ятдесят) гривень наступними номіналами купюр: чотири купюри по двісті гривень, одна купюра п`ятсот гривень та одна купюра п`ятдесят гривень, які упаковані до спеціального пакета НПУ ГСУ INZ3006696 після набрання вироком законної сили, передати в дохід держави;

-мобільний телефон марки «Samsung» золотистого кольору без сім карти, мобільний телефон марки «Samsung» синього кольору з сім картою оператора «Київстар» та банківська карта банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , які упаковані в спецпакета НПУ № SUD3009622 здані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області; грошова купюра номіналом 1 гривня із залишками речовини білого кольору кольору, яку упаковано до спеціального пакета НПУ SUD2030420(після проведення експертизи упаковано у спец пакет експертної служби №5376451) передані у камеру зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, суд вважає, на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_5 як власнику.

цифрові носії інформації: «DVD-R» інв. 64т, «DVD-R» інв. 67т; флеш носій «Micro SD» інв. 59т. (результати проведення НСРД) зберігаються при матеріалах провадження, суд вважає, на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, залишати зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_7