Справа № 639/7004/24
Провадження № 1-кс/639/1416/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001037 від 22.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить:

Накласти у кримінальному провадженні за №0001037 від 22.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, арешт на майно, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження, яке вилучене 22.10.2024 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках статті 208 КПК України, а саме: картку Приватбанк НОМЕР_1 , картку ПУМБ НОМЕР_2 , картку Ощадбанк НОМЕР_3 , мобільний телефон Nokia: НОМЕР_4 з номером НОМЕР_5 , а саме позбавлення права на володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Із тексту клопотання вбачається, що фактичним власником вилученого майна, а саме: банківських карток «ПриватБанк» НОМЕР_1 та « НОМЕР_6 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , к.тел. НОМЕР_7 , а фактичним власником вилученого майна, а саме банківської картки «Ощадбанк» та мобільного телефону Nokia: НОМЕР_4 з номером НОМЕР_5 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши клопотання слідчого від 23.10.2024 про арешт майна та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання, що це клопотання не повною мірою відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Разом із цим, згідно п. 6 листа ВСС України від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо.

Отже, клопотання про арешт майна має подаватися відносно одного підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, а не щодо декількох.

Перелік речей, що вказані в клопотанні мають різний правовий режим та власників, відповідно належить конкретизувати клопотання в частині накладення арешту на зазначені речі окремо, із вказівкою їх власників, які мають бути повідомлені про судовий розгляд клопотання.

Таким чином, звертаючись із клопотанням про арешт вказаного вище майна слідчий не дотримався вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України в частині зазначення відомостей про їх власників.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, вказане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 171, 172, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001037 від 22.10.2024- повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1