Справа № 202/7924/24
Провадження № 1-кс/202/5917/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000760 від 06.05.2024 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, маючий середню спеціальну освіту, маючий на утриманні неповнолітню дитину, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором ОСОБА_7 звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування з правом внесення застави в розмірі 908 400 грн.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України з 24.02.2022 в Україні до теперішнього часу введено воєнний стан.

Крім того, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 N? 69/2022, який у подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, на усій території України з 24.02.2022 оголошена та проводиться загальна мобілізація.

На підставі вищевказаних Указів Президента України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст. 30 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Так, ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1997 № 57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами.

Відповідно до зазначеної постанови право перетинання державного кордону України військовозобов?язаними під час дії воєнного стану надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

У ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» визначено, що військовозобов?язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров?я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Водночас з цим, п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в?їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» під час дії воєнного стану та оголошеної мобілізації не підлягають мобілізації особи виключені з військового обліку за станом здоров?я або визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Таким чином, під час дії воєнного стану та оголошеної загальної мобілізації громадяни України чоловічої статі, окрім тих, яких виключено з військового обліку за станом здоров?я на підставі рішення військово-лікарської комісії, зокрема не мають право на перетин державного кордону на виїзд з України.

Зазначені вище обставини створили передумови для отримання незаконних прибутків в умовах воєнного стану за рахунок організації незаконного переправлення через державний кордон України громадян України чоловічої статі призивного віку, які підпадають під мобілізацію та не мають законних підстав для виїзду за державний кордон України.

Таким чином у травні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який достовірно знаючи, про те, що після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану і розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, виключно з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, виник злочинний умисел, спрямований на сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів.

Не пізніше 03.05.2024 ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, запропонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особі чоловічої статі призовного віку, який мав намір перетнути державний кордон під час воєнного стану, введеного в Україні, свою допомогу у вирішенні цього питання, а саме посприяти останньому в його незаконному переміщенні через державний кордон України.

18.06.2024 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 неподалік від АЗС «WOG» під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 запевнив останнього про можливість перетину ним державного кордону України при наявності «повного пакету» документів, про непридатність до військової служби, із наданням медичних документів, що підтверджують статус людини, як особи з інвалідністю, внесення хибних відомостей, стосовно стану здоров`я ОСОБА_8 , отримання військово-облікового документу, зняття його з військового обліку та внесення завідомо недостовірних даних до Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих знаходячись за цією самою адресою, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 надав поради останньому щодо передачі йому копій особистих документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, прописки та фотокарток ОСОБА_8 , необхідних для його оформлення медичних документів, постановки діагнозів, та документів, що надають підстави виїхати за межі державного кордону України, та вказівки щодо обставин передачі йому грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_6 через месенджер WhatsApp, 19.06.2024 о 22 год 27 хв. зі свого мобільного номеру телефону НОМЕР_1 подзвонив до ОСОБА_8 та повідомив, що ціна докмуентів для виїзду державного кордону України, буде коштувати 17 000 доларів США., при цьому, надавши вказівку ОСОБА_8 , про перебування у медичному закладі, без отримання медичної допомоги, при цьому без особистого відвідування ТЦК та СП. Усвідомлюючи, що перетин державного кордону України без відповідних документів неможливий, ОСОБА_8 на таку пропозицію погодився.

07.07.2024 приблизно о 18 год. 30 хв. з метою отримання документів та грошових коштів, ОСОБА_6 дійшов домовленості із ОСОБА_8 щодо часу та місця зустрічі через месенджер «WhatsApp» на автомийці самообслуговування «Орбіта» за адресою: АДРЕСА_4 .

07.07.2024 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на сприяння у незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, з метою надання засобів, діючи з корисливих мотивів, приблизно о 19.00 год, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , прибувши на транспортному засобі - автомобілі марки Audi A6 державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи на автомийці самообслуговування «Орбіта», коло даного транспортного засобу, зустрівся з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою отримання від останнього копій його особистих документів та грошових коштів у сумі 17 000 доларів США за виготовлення документів, про непридатність до військової служби, з повним списанням з військового обліку, що надають змогу виїхати за межі державного кордону України, переконавши ОСОБА_8 про виготовлення даних документів, надав вказівку, покласти грошові кошти у сумі 17 000 доларів США (які були заздалегідь ідентифіковані правоохоронними органами «імітаційні засоби») та копію документів, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, витягу з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_8 у кількості 4 шт, розміром 3*4 см у транспортний засіб автомобілю марки Audi A6 державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою виготовлення документів для переправлення ОСОБА_8 за межі державного кордону України.

08.07.2024 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.07.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн., строком до 03.09.2024 включно.

Слідчий вважає, що залишаються наявними ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, отже ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, у зв`язку з чим просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, оскільки ризики є наявними та не зменшилися.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вважав, що підозра є необґрунтованою, а ризики, на які посилається слідчий та прокурор недоведені. Вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який вид запобіжного заходу, у зв`язку з чим просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав свого захисника, заперечуючи проти задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000760, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 06.05.2024, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 358 КК України у якому 08.07.2024 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 3 ст. 332 КК України.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2024, який вказав, що чоловік на ім`я ОСОБА_9 , повідомив йому, що зможе надати документи для виїзду за межі державного кордону України, за грошову винагороду у сумі 10 000 доларів США;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.06.2024, який вказав, що чоловік на ім`я ОСОБА_9 , надав йому поради, вказівки, щодо незаконного перетину державного кордону України, та повідомив, що для виготовлення документів, для виїзду за кордон потрібно надати йому копію паспорту, ідентифікаційного коду, довідку реєстрації за місцем проживання та грошових коштів у сумі 15 000 доларів США ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 24.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.07.2024, який вказав, що сума грошових коштів за виготовлення документів для виїзду за межі державного кордону України, з повним списання з військової служби, становить 17 000 доларів США;

- протоколом огляду грошей (імітаційних засобів) та документів від 07.07.2024;

-протоколом затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України від 13.07.2023, у ході якого, у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_6

- протокол обшуку транспортного засобу ОСОБА_6 від 13.07.2023, у ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти з написом «імітаційні засоби» у кількості 17 000 доларів США, копію документів ОСОБА_8 а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, витягу з реєстру територіальної громади, фотокартки із зображенням ОСОБА_8 у кількості 4 шт, розміром 3*4 см;

-іншими доказами, зібраними в ході здійснення досудового розслідування.

08.07.2024 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн., строком до 03.09.2024 включно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 29.07.2024 ухвалу слідчого судді від 08.07.2024 якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та визначено розмір застави в сумі 908400 грн. залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000760, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 06.05.2024 року продовжений до 4 місяців.

При вирішенні питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, на переконання суду, свідчить тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його вини, а тому розуміючи наслідки притягнення до кримінальної відповідальності, підозрюваний матиме можливість покинути місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає наявними й ризики, передбачені п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування яких свідчать обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у зв`язку з чим він може вчинити спроби незаконного впливу на свідка, а також продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Таким чином, на переконання слідчого судді встановлені при застосуванні запобіжного заходу ризики які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою не зменшилися.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків.

Крім того, згідно вимог ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки органу досудового розслідування ще необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження результати розсекречених матеріалів, негласних слідчих (розшукових) дій, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок комп`ютерно-технічної експертизи до мобільного телефону ОСОБА_6 . вилученого під час проведення затримання, оголосити підозрюваному ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри, з урахуванням виявлених органами досудового розслідування обставин, виконати вимоги ст. ст. 283, 290 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає недоцільним з огляду встановлені обставини кримінального провадження та наявні ризики.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали і продовжують існувати, що унеможливлює зміну існуючого наразі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до переконання, що наявні ризики виправдовують подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу є необхідним та єдиним достатнім для попередження існуючих ризиків, а завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим з об`єктивних причин, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Підстав для зменшення розміру застави, слідчий суддя також не вбачає та, з урахуванням особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає що саме такий розмір застави ( із сумою якої погодився також суд апеляційної інстанції при перегляді ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу) є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, не є непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193-194, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обраний до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 31 жовтня 2024 року, з застосуванням альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Строк дії ухвали до 31 жовтня 2024 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання до СВ ГУ НП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1