УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за №0001030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Черкаси, українцю, громадянину України, з середньою неповною загальною освітою, не одруженому, не працює, не утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, інвалідом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом, інвалідом, учасником бойових дій не являється, раніше судимому,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001030 від 29 серпня 2024 року за ч.2 ст.310 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи цілеспрямовано, маючи умисел на незаконне вирощування рослин роду коноплі (Cannabis L), посіяв та вирощував на присадибній земельній ділянці біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , рослини роду коноплі з метою виготовлення у подальшому особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

12 вересня 2024 року в ході проведення обшуку садиби за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 37 (тридцять сім) рослин, які згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/12992-НЗПРАП від 22 жовтня 2024 року, складеного за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, є рослинами роду коноплі (Cannabis).

30 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.310 КК України, незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатнім, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182).

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №00001030 доказами, а саме:

- висновком експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/12992-НЗПРАП від 22 жовтня 2024 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаської області ОСОБА_7 від 14 серпня 2024 року;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду . Черкаси від 06 вересня 2024 року у справі № 712/10554/24;

- протоколом про проведення обшуку від 12 вересня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12 вересня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року;

- вимогою ДІАЗ м. Київ;

- довідкою № 75-23982924/71001 ДІ МВС;

- вимогою УІАП ГУ НП в Черкаській області;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року у справі № 712/2594/24;

- іншими зібраними в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001030 доказами в їх сукупності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк семи років.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1)запобігання спробам підозрюваного переховуватись від правоохоронних органів та суду;

3)запобігання впливу підозрюваного на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою перешкоджання кримінальному провадженню;

5)запобігання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.310 КК України, незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Але, підозрюваний ОСОБА_6 , який в 2024 році вже був засуджений за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 Кримінального кодексу України, на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 т. 310 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК У країни, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_6 відоме місцезнаходження свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності; а також на експертів з метою надання останніми завідомо неправдивих висновків.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч.1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 заявлені в клопотанні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначили, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати свідків, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.310 КК України, незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Але, підозрюваний ОСОБА_6 , який в 2024 році вже був засуджений за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 Кримінального кодексу України, на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 т. 310 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК У країни, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_6 відоме місцезнаходження свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності; а також на експертів з метою надання останніми завідомо неправдивих висновків.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч.1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просили визначити розмір застави 80 (вісімдесят) мінімальних прожиткових мінімумів.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, проти задоволення заявлених в клопотанні вимог заперечив, просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; зазначив, що перебуває на замісній терапії, але, призначене лікування не є достатнім та ефективним.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявлених в клопотанні вимог про обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; зазначив, що прокурором та слідчим доведено належними доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З моменту вчинення кримінального правопорушення і до цього часу, у підозрюваного належна процесуальна поведінка, останній співпрацює з органом досудового розслідування; підозрюваний ОСОБА_6 не затриманий, на виклики слідчого та слідчого судді з`являється.

З моменту вчинення кримінального правопорушення відсутня жодна інформація щодо вчинення зі сторони підозрюваного впливу на свідків.

При обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_6 просив врахувати, що останній має постійне місце проживання; вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає.

Просив обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В разі обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави - 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0001030, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001030 внесені до вказаного реєстру 15 серпня 2024 року за фабулою: «15.08.2024 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від співробітника поліції про те, що громадянин ОСОБА_6 за місцем мешкання вирощує рослини конопель (ЄО 45642 від 15.08.2024» - правова кваліфікація - ч.2 ст.310 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001030 від 29 серпня 2024 року за ч.2 ст.310 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи цілеспрямовано, маючи умисел на незаконне вирощування рослин роду коноплі (Cannabis L), посіяв та вирощував на присадибній земельній ділянці біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , рослини роду коноплі з метою виготовлення у подальшому особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

12 вересня 2024 року в ході проведення обшуку садиби за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 37 (тридцять сім) рослин, які згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/12992-НЗПРАП від 22 жовтня 2024 року, складеного за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, є рослинами роду коноплі (Cannabis).

30 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.310 КК України, незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030;

- повідомленні про підозру від 30 жовтня 2024 року;

- висновком експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/124-24/12992-НЗПРАП від 22 жовтня 2024 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Черкаського РУП ГУНП в Черкаської області ОСОБА_7 від 14 серпня 2024 року;

- ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду . Черкаси від 06 вересня 2024 року у справі № 712/10554/24;

- протоколом про проведення обшуку від 12 вересня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12 вересня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року;

- вимогою ДІАЗ м. Київ;

- довідкою № 75-23982924/71001 ДІ МВС;

- вимогою УІАП ГУ НП в Черкаській області;

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року у справі № 712/2594/24,

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

30 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Відповідно до ч.2 ст.310 КК України, незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку чи конопель особою, яка була засуджена за цією статтею чи яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307, 309, 311, 317 цього Кодексу, або вчинені за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, а також незаконний посів або незаконне вирощування снотворного маку в кількості п`ятисот і більше рослин чи конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Але, підозрюваний ОСОБА_6 , який в 2024 році вже був засуджений за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 Кримінального кодексу України, на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 т. 310 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК У країни, класифікується як тяжкий злочин який останній вчинив протягом іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_6 відоме місцезнаходження свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності; а також на експертів з метою надання останніми завідомо неправдивих висновків.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч.1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п.п. 4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України, визнав.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює, офіційне джерело доходу відсутнє; не одружений, на утриманні малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2024 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1(один) рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1(один) рік.

Але, підозрюваний ОСОБА_6 , який в 2024 році вже був засуджений за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 Кримінального кодексу України, на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 т. 310 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК У країни, класифікується як тяжкий злочин.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заявлених в клопотанні вимог про обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що підозра є обґрунтованою, просив обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурором та слідчим доведено належними, достатніми, достовірними наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування відносно останнього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , майновий та сімейний стан останнього, обставини вчинення останнім кримінального правопорушення, необхідно визначити розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі внесення якої підозрюваний ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.3 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196 , 309, 369 - 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за №0001030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 29 грудня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;

3)повідомляти слідчого, слідчого суддю, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання ухвали слідчого судді підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді в частині доставки підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», покласти на Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику підозрюваного, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали складений 01 листопада 2024 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1