КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4620/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001757 від 30.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що зміст викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення суперечить формулюванню обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті, органом досудового розслідування встановлено, що в ОСОБА_7 та у невстановленої досудовим розслідуванням особи №2, у невстановлений точний досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 30.01.2024 року, виник злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_7 ТОВ «Нова Пошта» в умовах воєнного стану з метою подальшого власного збагачення.

Тобто викладені фактичні обставини в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, вказують на спільний злочинний умисел ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи №2, направлений на розтрату чужого майна, яке було ввірене ОСОБА_7 ТОВ «Нова Пошта» в умовах воєнного стану з метою подальшого власного збагачення.

В подальшому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у кожному епізоді його вчинення, зазначено про те, що ОСОБА_7 віддавав невстановленій досудовим розслідуванням особі №2 посилки з метою подальшої реалізації останнім та розподілення коштів від продажу між собою.

Тобто викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, містять відомості про умисну спільну участь ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи №2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Проте при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у розтраті чужого майна, ввіреного йому, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, що суперечить викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення стосовно відомостей про умисну спільну участь ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи №2 у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені недоліки унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та є підставою для повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001757 від 30.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України повернуто прокурору, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема ч.3 ст.314 КПК України, та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001757 від 30.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор наголошує на тому, що підставою ухвалення такого рішення стало те, що на думку суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить протиріччя та суперечності в формулюванні обвинувачення, а саме суд, аналізуючи зміст фактичних обставин викладених в обвинувальному акті вбачає, зміст викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які суперечать формулюванню обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Прокурор зазначає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає усім вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, а формулювання обвинувачення ґрунтується на тих фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Таким чином, суд вийшов за межі ст.314 КПК України, оскільки повинен був лише визначитись, чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст.291 КПК України, не вдаючись до аналізу суті формулювання обвинувачення та кваліфікації діяння обвинуваченого.

На переконання прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001757 від 30.04.2024 складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував обвинувальний акт, включаючи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

Отже, прокурор вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. На думку сторони захисту, судом справедливо зазначено, що обвинувальний акт містить інформацію про «невстановлену особу», за участю якої було скоєно злочин, що впливає на його кваліфікацію. Обвинувальний акт не містить передбачених ст.91 відомостей щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні - таким чином механізм скоєння злочину не розкритий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як передбачено ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків викладені в ст.291 КПК України, відповідно до п.5 ч.2 якої, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушенні, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, в цілому дотримались.

Щодо висновків суду першої інстанції, згідно яких даний обвинувальний акт містить суперечливі посилання в частині викладення формулювання обвинувачення, то вони є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення викладено, як це встановив прокурор.

Крім цього, на стадії підготовчого судового засідання суд не вправі давати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, оскільки це можливо здійснити лише під час судового розгляду, після безпосереднього дослідження судом доказів сторони обвинувачення та сторони захисту.

Висування ж обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, чи такого, що суперечить правовій кваліфікації кримінального правопорушення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та припустився оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим

Крім того, безпідставним є твердження суду про те, що при формулюванні обвинувачення зазначені суперечливі фактичні обставини кримінального правопорушення стосовно відомостей про умисну спільну участь ОСОБА_7 та невстановленої досудовим розслідуванням особи №2 у вчиненні кримінального правопорушення. Так, в обвинувальному акті зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням, зокрема щодо участі невстановленої досудовим розслідуванням особи №2 у вчиненні кримінального правопорушення. Також в обвинувальному акті зазначено, що постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва з матеріалів кримінального провадження №0000883 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та зареєстрованого в ЄРДР за №0001757. Так, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення. Отже, під час розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001757 судом буде вирішуватися питання виключно винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, в ухвалі суду не наведені такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду. Зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання встановлюються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ст.ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001757 вимогам КПК України колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, а повернення його прокурору для усунення виявлених недоліків - необґрунтованим.

Виходячи з викладеного, колегією суддів не встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акта, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, тому ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001757 щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.191 КК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4