Код суду 233 Справа № 233/4036/24
Вирок
Іменем України
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Інгулець Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого стрільця 3 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Сухопутних військ Збройних Сил України, у військовому званні - солдат, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358КК України,
Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358КК України.
В подальшому, 03 червня 2024 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, солдат ОСОБА_3 рухався по автодорозі АДРЕСА_2 на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2107», н.з. НОМЕР_5 , де поблизу буд. №46 у зв`язку з виконанням службових обов`язків та забезпечування здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, докладаючи всіх зусиль для забезпечення життєво важливих інтересів суспільства і держави під час відкритого широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України він був зупинений поліцейським СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 .
Після цього, на вимогу поліцейського СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, переслідуючи мету використання підробленого документу посвідчення водія категорії «В, С» з серійним номером НОМЕР_4 видане 09 травня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надав поліцейському СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 для ознайомлення підроблене посвідчення водія категорії «В,С» з серійним номером НОМЕР_4 видане 09 травня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав підроблений офіційний документ.
Даний бланк посвідчення водія категорії «В,С» з серійним номером НОМЕР_4 видане 09 травня 2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія за способом друку та відсутністю спеціальних елементів захисту.
Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_5 надав суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Ухвалою суду від 18 липня 2024 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382КПК України, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, а вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю та дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_3 - ранішнє не судимий, має місце реєстрації, на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 - 2014 року народження; працездатний, є військовослужбовцем, за місцем проживання та несення служби характеризується позитивно.
Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст.358КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , з якого стягнути на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи №СЕ-19/113-24/3189-ДД від 24.06.2024 року у розмірі 1893 гривні 20 копійок.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - не обирався та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ст.ст.369,370,373,374,381,382КПК України, суд,
ОСОБА_3 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4ст.358КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи №СЕ-19/113-24/3189-ДД від 24.06.2024 року у розмірі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок.
Речовий доказ: бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_4 , виданий 09.05.2024 року ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відповідно до постанови про визнання предметів речовими доказами, та залучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів від 03.06.2024 року зберігається в сейф-пакеті №5664316 в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили знищити.
Відповідно до ч.4 ст.382КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394КПК України.
Суддя ОСОБА_1