Справа №766/7802/24
н/п 1-кс/766/3986/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

встановила:

Слідчий СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтування клопотання.

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000525 від 13.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: що 12.05.2024 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості навпроти під`їзду АДРЕСА_1 з особистих неприязних мотивів з ОСОБА_7 , які виникли на підставі раніше виниклого конфлікту між їх батьками, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, після раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , наніс не менше двох ударів кулаком в область голови та обличчя потерпілого, чим спричинив останньому відповідно довідки №1663 КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 12.05.2024 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, перелом своду черепа, субдуральна гематома, забій головного мозку, параорбітальна гематома справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14.05.2024 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; довідкою №1663 КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 12.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_4 проживає у тому ж будинку, де проживає потерпілий.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме затягувати досудове розслідування, не з`являтися до слідчого за викликом.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України).

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання.

Доводи сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що прокурором не надано жодних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначив, що переховуватися від слідства або суду у підозрюваного немає жодних намірів. Вказав, що його підзахисний також не має намірів впливати ні на потерпілого, ні на свідків, щодня провідує потерпілого у лікарні, надає йому посильну допомогу, дуже шкодує про вчинене ним правопорушення. Також звернув увагу на те, що під сумнівом кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, оскільки ступінь тяжкості тілесних ушкоджень визначена у довідці лікарні, що є недопустимим доказом для визначення кваліфікації злочину, оскільки визначається виключно відповідними експертами.

Підозрюваний погодився із думкою свого захисника, повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю дружиною у цивільному шлюбі, має неповнолітнього сина (14 років), однак у свідоцтві про народження батьком дитини не записаний, працює неофіційно вантажником на оптовій базі у АДРЕСА_3 , працює не кожного дня, в основному виходить «по дзвінку», просить застосування йому запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки в сім`ї дуже важко без грошей, якщо він не буде працювати, то не зможе утримувати свою сім`ю.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

14.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставини правопорушень детально викладені у клопотанні.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ; довідкою №1663 КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради від 12.05.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність ризику переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, враховуючи те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та не вчинив жодних дій, які б свідчили про його переховування від органів слідства або суду. Крім того, підозрюваний хоч і офіційно не працевлаштований, але працює без укладання трудового договору, має невеликий заробіток, що не дає йому можливості матеріально організувати переховування від органів слідства та суду, має сім`ю, що говорить про його міцні соціальні зв`язки.

На переконання слідчого судді наявність підозри та застосовування будь-якого іншого запобіжного заходу вже є стримуючим фактором від переховування від органу досудового розслідування та суду і належної процесуальної поведінки особи.

Щодо незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, прокурор не обґрунтував і не довів в який спосіб підозрюваний може чинити тиск на свідків та потерпілого, на яких конкретно свідків може чинитися такий тиск та які це може мати наслідки для досудового розслідування. Не вказав прокурор і жодного факту, який би свідчив про вчинення підозрюваним конкретних дій, направлених на вплив чи тиск на потерпілого чи свідків. Освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає їй можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що він існує мінімально, але полягає не в тому, що зазначено у клопотанні підозрюваний може «затягувати досудове розслідування, не з`являтися до слідчого за викликом» (що до речі є ознакою зовсім іншого виду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України), а в тому, що підозрюваний не зміг пояснити причину своїх дій, які призвели до тілесних ушкоджень, нанесених іншої людини. Таке нерозуміння наслідків вчинених дій у момент їх вчинення може вказувати на те, що підозрюваний може не розуміти необхідність явки до слідчого, значимість проведення слідчих дій, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, прокурором не обґрунтовано ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваним не вчинено жодних дій, які б свідчили про продовження ним злочинної діяльності, ОСОБА_4 щиро розкаюється у скоєному злочині, підтримує зв`язок із потерпілим з метою допомоги йому поновити його здоров`я, його поведінка і під час слідства, і у суді свідчить про те, що він дуже шкодує про вчинення ним правопорушення.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та встановлення ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Частина 6 ст.181 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. А у відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ст.194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21:00 години до 06:00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 14 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1