У Х В А Л А

Справа № 149/619/24

Провадження №1-кп/149/87/24

07.11.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника-адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого -адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальих правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ст. 395 КК України.

В судовому засіданіі від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому він просить кримінальне провадження № 0000714 стосовно ОСОБА_4 в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити. Обвинуваченому відомі і зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження судом з цих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання, питання щодо речових доказів та витрат на залучення експертів просив вирішити за результатами розгляду кримінального провадження.

Представник потерпілого при вирішенні порушеного питання поклався на розсуд суду. Потерпілий у судове засідання не з`явився, клопотань до суду не направляв.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин. Так, 24.12.2023 близько 17:00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна належного ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_4 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, перевірив вміст кишень ОСОБА_7 в ході чого виявив грошові кошти у сумі 270 гривень та мобільний телефон марки «Nokia 1280».

З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи повторно, з корисливим мотивом власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно із карману штанів ОСОБА_7 викрав грошові кошти у сумі 270 гривень та мобільний телефон марки «Nokia 1280» із серійним номером № НОМЕР_1 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-24/96-ТВ від 05.01.2024 становила 408,33 гривні. Із викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 678,33 гривень.

За наведеним фактом діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану. Вирішуючи питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 згідно з пред`явленим обвинуваченням, суд керується наступним.

Частиною 1 статті 2 КК України регламентовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу ч. 3 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 479-2 КПК України регламентовано, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Суд також враховує правову позицію ККС Верховного Суду з цього питання, викладену у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23), яку підтримала об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір вартості викраденого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб в розрахунку на один місяць з 01.01.2023 становить 2684 грн. Таким чином, розмір податкової соціальної пільги у 2023 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1342 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діяннях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення або ж ознак адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує суму завданої потерпілому шкоди 2 НМДГ, в 2023 році 2684 грн.

Так, відповідно до обвинувального акта, сума завданої потерпілому шкоди становить 678,33 грн., що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме в 2023 році 2684 грн (станом на момент вчинення кримінального правопорушення).

З огляду на встановлені обставини, а також зважаючи на беззаперечну згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд з урахуванням висновків, зроблених ВС у наведених вище постановах, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 31.12.2023, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. В решті обвинувачення розгляд кримінального провадження продовжується.

З метою досягнення цілей кримінального провадження, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, а також те, що розгляд кримінального провадження в іншій частині продовжується, суд вважає за необхідне питання, передбачені, ст. ст. 100, 124 КПК України вирішити за результатами розгляду кримінального провадження №0000714.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 3-5, 185 КК України, 284 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000714, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.12.2023, в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В решті судовий розгляд кримінального провадження продовжити - в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

Копії матеріалів та ухвали після набрання нею законної сили направити до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про складання відповідних матеріалів відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1