ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3589/22 Номер провадження 11-кп/814/1370/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000089, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешки, Полтавського району, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні дітей 2009 р.н., та 2006 р.н., тимчасово не працюючого, зареєстрованого та, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 03 квітня 2022 року близько 12:00 години, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , діючи умисно, наніс 2 удари металевою рамою по лівій руці та лівій частині стегна та дерев`яною дощечкою по лівому плечу потерпілого ОСОБА_9 , тим самим заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, та яке відповідно до висновку експерта № 280 від 11.05.2022 р. кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, застосувати до нього положення ст. 36 КК України та закрити провадження по справі.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що обвинувачення не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується жодними доказами.

Вказує, що у вироку місцевого суду не вказано, що він не визнав вину лише в частині наявності у нього умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки діяв він вимушено, захищаючись від дій потерпілого.

Також зазначає, що у вироку місцевого суду не вказані пояснення потерпілого, надані в судовому засіданні, в яких він пояснював, що першим накинувся на нього з кувалдою без будь-яких протиправних дій з його боку.

Крім того, судом не з`ясовано питання чому саме через 2 дні, а не в день отримання тілесних ушкоджень, потерпілий звернувся до правоохоронних органів та медичної установи, що викликає сумнів у тому чи саме ці тілесні ушкодження отримав потерпілий 03.04.2022.

Зазначає, що висновок судово-медичного експерта від 11.05.2022 № 280, на який посилається суд, як на доказ, фіксує лише наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, але ні в якому разі не може бути доказом умисного спричинення їх саме ним.

Посилається, що не можуть бути належними доказом протокол проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 за участю потерпілого ОСОБА_9 та протокол проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 зі свідком ОСОБА_10 , оскільки вони є однобокими і не відображають дійсних обставин, а саме ніде не вказується факт нападу ОСОБА_9 на нього з кувалдою.

Окрім того, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні допитана не була та не підтвердила своїх пояснень, викладених в протоколі.

Судом також не дано оцінки відеозапису обставин події 3.04.2022, наданого стороною обвинувачення, оскільки на ньому чітко видно, що саме потерпілий ОСОБА_9 , без будь-яких причин кинувся на нього з кувалдою в руках, намагаючись нанести удар, ухиляючись, він вдарив його металевою рамою від каркасу паркану, яку тримав в руках, після чого ОСОБА_9 побачив, що він почав відступати вглиб двору, знову замахнувся кувалдою та наніс удар по належному йому зварювальному апарату, пошкодивши його, і далі, не зупиняючись на цьому він продовжував замахуватись на нього кувалдою і тільки його спротив завадив потерпілому спричинити йому тілесні ушкодження, тобто вважає, що його дії були вимушеними та спрямовані на захист від нападу ОСОБА_9 , а не мали умислу заподіяти йому тілесні ушкодження.

Вказує, що є необґрунтованим і висновок суду про те, що показання свідків, які є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості, оскільки судом жоден із свідків, окрім ОСОБА_11 , покази якої судом до уваги не взяті, в судовому засіданні допитані не були.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, вважала вирок законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій за ч. 2 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є правильним, оскільки ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом першої інстанції під час судового слідства, детально наведених та проаналізованих у вироку, як того вимагає ст. 370 КПК України.

Доводи сторони захисту про перебування ОСОБА_7 під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в стані необхідної оборони, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

На відеозаписі обставин події від 03.04.2022 чітко видно, що потерпілий ОСОБА_9 не намагався нанести тілесні ушкодження кувалдою обвинуваченому, а вдарив по стовпчику, з метою припинити дії ОСОБА_7 по зведенню паркану, які він вважав неправомірними. Після цього, ОСОБА_7 перший почав наносити удари потерпілому металевою рамою, завдавши декілька ударів. Потерпілий ОСОБА_9 після цього, знову ж не бажаючи нападати на обвинуваченого, а намагаючись припинити протиправні дії обвинуваченого вдарив кувалдою по зварювальному апарату. В цей час, вочевидь з мотивів помсти, про що свідчать вислови обвинуваченого, що зафіксовані на відеозаписі про те, що ОСОБА_9 відповість за зварювальний апарат, кинув металеву конструкцію та почав шукати інший предмет для нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. В цей час потерпілий стояв у загрозливій позі в руках із кувалдою, при цьому не намагався нанести ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Обвинувачений знайшов дерев`яну палицю та почав бити нею потерпілого ОСОБА_9 . Останній у свою чергу без будь-якого супротиву намагався втекти та не скористався кувалдою для нанесення ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень.

Слід зазначити, що матеріали кримінального провадження не містять будь-якого підтвердження того, що ОСОБА_7 під час конфлікту були спричинені тілесні ушкодження.

Інші докази, на які суд послався у вироку, повністю відповідають вказаному відеозапису та не суперечать йому, окрім показань обвинуваченого, і у своїй сукупності викривають ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Зокрема це протокол прийняття заяви від 05.04.2022 ОСОБА_9 , в якій останній вказував, що 03.04.2022 близько 12.00 години в АДРЕСА_1 , у нього із сусідом ОСОБА_7 виник конфлікт через встановлення паркану, в ході якого сусід наніс йому тілесні ушкодження;

- довідка чергового лікаря КП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05 квітня 2022 року;

- висновок експерта №280 від 11.05.2022, згідно підсумків якого:

1-4. Проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин та саден шкіри нижньої третини лівого плеча і лівого ліктьового суглобу, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, яка кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути «металева рама», дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, не менш, як від трьохкратної дії травмуючих факторів, в напрямку, вірогідніше за все, спереду-назад та зліва-направо і з достатньою силою та можливо в строк і за обставин вказаних вище. Будь-яких об`єктивних судово-медичних даних про послідовність утворення (нанесення) тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , в розпорядженні судово-медичного експерта, немає.

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 з фототаблицею за участі потерпілого;

- додатковий висновок експерта №399 від 19.05.2022, згідно підсумків якого: 1-2. Покази потерпілого ОСОБА_9 , дані ним 16.05.2022, в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_9 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 з фототаблицею за участі свідка ОСОБА_12 ;

- додатковий висновок експерта №400 від 19.05.2022, згідно підсумків якого: 1-2. Покази свідка гр. ОСОБА_12 , дані нею 16.05.2022, в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 .

Суд правильно врахував та послався у вироку на протокол слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_10 . Хоча остання і не була допитана судом, проте інформація, що зафіксована у вказаному протоколі, повністю узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема із відеозаписом події, а тому підстав вважати, що свідок ОСОБА_10 під час слідчого експерименту говорила неправду чи викравляла обставини немає.

Суд у своєму вироку проаналізував відеозапис посекундно, детально описав його та надав належну оцінку цьому доказу.

Слід зазначити, що ОСОБА_9 пошкодив майно обвинуваченого вже після того, як ОСОБА_7 почав бити потерпілого, а отже у обвинуваченого відсутні законні підстави стверджувати, що він захищав своє майно від злочинного посягання, а тому здійснив напад на потерпілого.

Таким чином, висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого є правильними, належним чином мотивовані та підкріплені належними і допустимими доказами.

Покарання обвинуваченому призначено з урахуванням його особи, а саме того, що ОСОБА_7 не працевлаштований, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та двох неповнолітніх дітей на утриманні. Суд врахував його поведінку як під час скоєння кримінального правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, яке, на думку суду, є проявом відсутності усвідомлення суспільної небезпечності наслідків свого діяння, відсутність розкаяння у вчиненому. Також судом враховано тяжкість правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив покарання в межах санкції інкримінованої статті, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Нових обставин, які б переконали колегію суддів у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов суд першої інстанції, в ході апеляційного розгляду колегії суддів наведено не було.

З огляду на викладене вище, підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4