Справа № 234/1167/22
Провадження № 1-кп/202/981/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 03.01.2022, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Краматорську Донецької області, маючого середньо-спеціальну освіту, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.10.2019 Краматорським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, звільнений умовно-достроково 30.12.2020, невідбутий строк 11 місяців 10 днів;

06.09.2023 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

08.09.2023 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2021 приблизно о 00.30 годин ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, по адресу: АДРЕСА_1 . В цей момент, під час бесіди з ОСОБА_6 , він побачив на безіменному пальці лівої руки останньої каблучку.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а саме каблучкою ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, цього ж дня, тобто 28.11.2021 приблизно о 00.30 годин, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , та діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, схопив двома руками ліву руку ОСОБА_6 та шляхом ривку проти її волі зняв з її лівого безіменного пальця каблучку, внаслідок чого ОСОБА_7 відчула фізичний біль, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, заволодівши майном ОСОБА_6 , а саме: каблучкою із дорогоцінного металу (золото 583 проби), загальною вагою 2,96 г, вартістю 2658,38 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що у вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну шкоду не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, в заяві вказала, що претеззій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся, матеріальну шкоду не відшкодував.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених злочинів та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.09.2023 року, поставлене йому у вину кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні скоїв, до ухвалення попереднього вироку, суд при призначенні остаточного покарання керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 31.01.2022 року по 12.01.2023 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Цивільний позов у встановленому законом порядку представником потерпілого не пред`явлений, що не позбавляє права останнього відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.09.2023, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 31.01.2022 року по 12.01.2023 року.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази: каблучку із дорогоцінного металу (золото 583 проби), загальною вагою 2,96 г, вартістю 2658,38 гривень, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи СЕ-19/105-22/731-ТВ, витрати на яку, згідно довідки складають 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 86 копійок.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1