Справа№ 693/1084/24
1-кс/693/216/24
У Х В А Л А
21.08.2024 року м. Жашків
Заступник начальник СВ ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджене начальником Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
17.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 13.08.2024 за № 693/1084/24 (провадження 1-кс/693/209/24) проведено обшук у житловому будинку, інших господарчих спорудах за місцем проживання і реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32, IMEI1: НОМЕР_1 », чорного кольору, при короткому перегляді якого встановлено наявність в галереї фото ймовірно порнографічного змісту з зображенням статевих органів чоловіка, який поміщено до сейф пакету Національна поліція України ICR № 0217581; мобільний телефон марки «Nokia, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 », чорного кольору, який поміщено до сейф - пакету Національна поліція України ICR № 0217578.
17 серпня 2024 року в період часу із 14 год. 10 хв. по 14 год. 45 хв. слідчим проведено огляд вищезазначених предметів та винесено постанову про визнання їх речовими доказами.
В ході досудового розслідування установлено наявність підстав для накладення арешту на вищевказані речіз метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При цьому слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, вищевказані вилучені під час обшуку речі характеризуються ознаками, визначеними ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наявність підстав вважати, що вказані речі є засобами вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, а особа, яка може бути причетною до його вчинення усвідомлює відкритий характер розслідування та можливість притягнення її в майбутньому до кримінальної відповідальності за виготовлення та розповсюдження порнографічних предметів, оскільки була присутньою під час обшуку за місцем її проживання та реєстрації, отримала один примірник ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та ознайомилась з її змістом, тому наявні підстави вважати, що при незастосуванні арешту майна вказані речові докази з усією інформацією, що в них міститься, та яка може бути використана як докази у кримінальному провадженні, можуть бути відчужені, приховані чи перетворені, що унеможливить або істотно ускладнить виконання завдань кримінального провадження.
Таким чином, необхідність накладення арешту на вищевказані речові докази ґрунтується на можливості у такий спосіб запобігти вищевказаним ризикам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про накладення арешту підтримав та просив його задовольнити, вказав, що орган досудового розслідування повідомляв власника майна ОСОБА_6 про час і місце судового засідання.
В судове засідання власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно із п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вимогами ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Частина 11 статті 170 Кримінально процесуального кодексу України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене та правову підставу для арешту майна, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, розкриття даного кримінального правопорушення, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для досудового слідства, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A32, IMEI1: НОМЕР_1 », чорного кольору, при короткому перегляді якого встановлено наявність в галереї фото ймовірно порнографічного змісту з зображенням статевих органів чоловіка, який поміщено до сейф пакету Національна поліція України ICR № 0217581; та мобільний телефон марки «Nokia, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 », чорного кольору, який поміщено до сейф - пакету Національна поліція України ICR № 0217578,з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст.98, 107, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Заборонити користування, розпорядження та відчуження мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A32, IMEI1: НОМЕР_1 », чорного кольору, та мобільним телефоном марки «Nokia, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 », чорного кольору, щовилучені 17.08.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , (крім користування ними шляхом вчинення діянь, спрямованих на дослідження інформації, що міститься у відповідних мобільних телефонах, а також іншої інформації, що характеризує їх).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1