В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000719 від 27.10.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.05.2014 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки;

- вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.05.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 3 роки;

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.03.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбутий строк покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 21.10.2021 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.10.2023 року з метою пошуку своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на думку останнього могла знаходитися за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, прибув до вказаної адреси, де тимчасово мешкав ОСОБА_8 та пройшов до внутрішнього двору вказаного домоволодіння.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому дворі домоволодіння за вказаною адресою, зустрів ОСОБА_8 , де в ході розмови з останнім у ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_8 та використовуючи фактор раптовості, наніс по одному удару кулаками правої та лівої руки в область голови останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу під м`яку мозкову оболонку (в проекції основи мозку з переходом на опуклі поверхні всіх часток головного мозку з затікання у борозни, в проекції мозочку), синця у правій очноямній ділянці (на верхній повіці), від яких останній впав на землю та втратив свідомість. Вищевказані ушкодження голови складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння, та які за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_8 із отриманими тілесними ушкодженнями, доставлено до медичного закладу, де він на території КНП «Міська клінічна лікарня №1» помер у кареті швидкої допомоги. Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 став набряк головного мозку.

Кримінальна відповідальність за вчинений злочин, передбачена ч.2 ст.121 КК України, а саме за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, а саме визнав, що ударив потерпілого двічі, хотів лише його ударити, але не вбивати. Під час дослідження слідчого експерименту в удовому засіданні пояснив, що у подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 куди він прийшов у день був потерпілий ОСОБА_9 та ще інша особа. Також зазначив, що десь через п`чть-шість годин він бачив потерпілого, який йшов по вулиці цього селища. В подальшому зазначив, що він відмовляється від показань які давав на досудовому розслідуванні під час слідчого експерименту, бо це не відповідає дійсності, оскільки співробітники поліції здійснювали на нього тиск, скориствшись тим, що в нього була вагітна співмешканка та хворий рідний брат, тому йому казали, що говорити. При його затриманні в його сторону лунали постріли. До органів поліції з цього приводу не звертався. Зараз про це каже, тому що боятись більше нема за кого. В подальшому суду пояснив, що він прийшов за адресою: АДРЕСА_3 в пошуках своєї співмешканки ОСОБА_10 , з якою вже деякий час проживали разом. Прокинився десь об 11 годині, в той момент він звільнився з роботи, жінки не було дома, хвилювався за нею, тому що вона також вживає наркотичні засоби. До будинку за адресою: АДРЕСА_3 йти приблизно 20-30 хвилин, прийшов десь об 11:30, хвіртка була відчинена, зайшов та пішов прямо. Пішов туди, бо колись вже приходив за цією адресою то знаходив свою дівчину там за столом. В той день 26 жовтня 2023 року зайшов у двір прямо до будинку, коли зайшов до будинку, зробив декілька кроків, один невідомий йому чоловік стояв, серед свідків цієї людини не було, інший чоловік спав обличчям до столу, ніяких дій в цьому приміщенні не відбувалось, озирнувся, дівчину не знайшов. В приміщенні будинку ще було декілька чоловіків, розміщення їх у будинку пам`ятає. Після цього подивився у вікно та побачив там якийсь рух, зрозумів що там хтось є, тому вийшов з будинку, завернув за кут, звертався нецензурною лексикою, там стояв ОСОБА_11 , який йшов в його сторону з залізякою у руках, від нього був на відстані 3- 4 кроків, не пам`ятає в якій руці тримав залізяку, намагався відбитись, оскільки бачив що ОСОБА_11 замахнувся в його бік, він його ударив кулаком правої руки, в голову, один раз, побачив пляшку біля альтанки, взяв пляшку та вдарив по голові, після чого побачив кров, далі побачив ОСОБА_12 , який вийшов після удару, сказав йому привести до тями того кого вдарив, ОСОБА_12 спитав, що трапилось, на що він запитав у останнього чи хоче він також, після чого він вибіг з двору за ворота та пішов в ліву сторону по вулиці, перебування його за цією адресою тривало приблизно 15-20 хвилин. Він пам`ятає велосипед жовтого кольору, який стояв біля альтанки у дворі будинку. Прізвище ОСОБА_11 йому стало відомо вже в судовому засіданні, раніше його не знав. Далі вже біля кладовища його наздогнали на велосипеді, троє осіб. Вони почали говорити, що він ні за що побив людину, він сказав, якщо дарма, то він готовий розібратись в цій ситуації. На зворотному шляху до двору він не заходив, дійшов тільки до хвіртки, далі його не пустили. Казали, що комусь погано, він думав, що погано тому кого він ударив, запропонував викликати швидку, але йому сказали, що не настільки погано. Під час перебування за цією адресою ОСОБА_8 не бив, побив тільки ОСОБА_11 , розбив об його голову пляшку, коли той намагався вдарити його, оскільки він голосно виражався нецензурною лайкою та ОСОБА_11 думав, що він виражався нецензурно в його бік. В нього був конфлікт з однією людиною, щоб хтось лежав на подвір`ї цього будинку не бачив. На слідчому експерименті вважав, що ОСОБА_11 є ОСОБА_8 , оскільки слідчий не показував йому фото ОСОБА_8 , бачив його вже в суді. Також пояснив, що дійсно має прізвисько - ОСОБА_13 , так його називають, де він живе. Свою вину у завданні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 не визнає, ударів йому не нанеосив.

Судом під час судового розгляду дослідженні докази у порядку ст.94 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є донької потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер від злочину. 27.10.2023 року їй зателефонувала мати та сказала що батька побили та його потрібно забрати, тому що сам він йти не може. Мати про це дізналась від хлопця з призвіськом «Амстер», який крикнув їй про це у вікно. Вона попросила свого знайомого ОСОБА_14 забрати свого батька та привести його додому. Через деякий час він зателефонував їй та повідомив що там жах та він викликав швидку допомогу. Вона збиралась їхати до батька, але їй стало відомо, що його відвезли до лікарні. Вона поїхала до лікарні, коли приїхала побачила свого батька в машині швидкої допомоги вже мертвим з синцями по всьому тілу. Потім вона вже дізналась, що батько приїхав за адресою АДРЕСА_3 на велосипеді для його ремонту. Виходячи з цієї адреси він зустрів обвинуваченого, який спитав в нього чи не бачив він дівчину обвинуваченого, на що її батько відповів, що не бачив. Обвинуваченому не сподобалась відповідь її батька та він його вдарив, після чого її батько впав. Інші особи, які їй не відомі та які перебували в приватному будинку за цією адресою, затягнули її батька до бесідки на території будинку, де він пролежав більше доби. Були спроби «Амстера» викликати швидку допомогу, але це не давав зробити знайомий батька, який деякий час проживав разом з ним, але всім говорив, що не знає її батька та хто він такий. Він сказав, що батько прийшов до тями та зараз вони приведуть належного стану. Це їй відомо з матеріалів кримінального провадження та від осіб, яких вона зустріла у відділі поліції, які були очевидцями, коли туди приїхала та які їй розповили як все було, сама свідком подій не була. Її батько та мати розлучені, проживають в одній квартирі, у батька є свій кут, куди він приходив ночувати. Хронічних захворювань не мав, алкоголь не вживав, проте вживав наркотичні засоби - канабіс. Тілесні ушкодження батько отримав 26.10.2023 року, пролежав до ранку 27.10.2023 року, про всі події дізналась 27.10.2024 року. В цей період батька живим не бачила, побачила батька вже мертвим в машині швидкої допомоги. Втрата батька для неї є важкою, якби не цей злочин, то її батько був би живий. Матерільних претензій до обвинуваченого не має.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що в даному кримінальному провадженні потерпілою є її донька ОСОБА_6 , померлий є її колишнім чоловіком, з яким вони були розлічкні, але продовжували проживати в одній квартирі. Приблизно 26-27 жовтня 2023 року о 09:00 годин ранку вона перебувала у себе вдома, її покликав хлопець, який не представився та якого вона бачила вперше та сказав, що ОСОБА_8 побили та його потрібно забрати, звідки не сказав. На що вона йому сказала, щоб він привів його додому, оскільки вона не зможе підняти ОСОБА_8 . ОСОБА_16 їй відповів гаразд та пішов. Після цього, вона залишилась дома та очікувала коли приведуть колишнього чоловіка. Потім приблизно через 30 хвилин прийшов сусід ОСОБА_17 та повідомив, що він був за адресою: АДРЕСА_3 та повідомив, що у ОСОБА_8 струс мозку, він викликав швидку і там взагалі жах. Потім вона одяглась та поїхала до лікарні. Старша донька вже перебувала в лікарні. Вона не заходячи до лікарні, очікувала середню доньку. Подзвонила старша донька та повідомила, що батько помер. Між повідомленням про виклик швидкої допомоги та смертю ОСОБА_8 пройшло приблизно 1 година. Після смерті ОСОБА_8 бачила його тіло, на якому бачила синці на спині, руках, шиї. З ОСОБА_8 офіційно розлучені, але проживали під одним дахом. В нього була окрема комора, в якій він перебував та щось ремонтував. Де він перебував в день подій їй не відомо, припустила, що в коморі, не слідкували один за одним, донька повідомила, що батька не було дома. Чи вживав наркотичні засоби їй не відомо, алкогольними напоями не зловживав, хронічних захворювань не мав. Очевидцем подій не була, всі обставини їй відомі зі слів очевидців, чи є вони свідками по справі не знає. Хто наносив удари, чим наносів, механізм нанесення ударів їй не відомі. Одним з очевидців був ОСОБА_18 , з його слів він був присутнім при події та розповів їй, що ОСОБА_8 було погано після того, як об його голову розбили пляшку від шампанського, його накрили куртками та він лежав та тяжко дихав. Більше їй ніхто нічого не розказував та їй не відомо.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 бачив один раз, ніяких стосунків з ним на має. Дату та час не пам`ятає, приблизно у жовтені 2023 року перебував у себе дома за адресою: АДРЕСА_3 , це його будинок, сидів з друзями, точну кількість присутніх та їх прізвища не пам`ятає, були він, ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_8 ОСОБА_22 на кухні всі разом відпочивали, випивали алкогольні напої, крім ОСОБА_23 , він був на вулиці розбирав металобрухт. ОСОБА_8 також випивав алкогольні напої, але пив не багато. Через 1-1,5 години він пішов спати, як йому відомо ОСОБА_8 виходив до ОСОБА_23 на перекур. Через деякий час прокинувся від криків, що ОСОБА_8 погано, він чув як хтось говорив налити води, щоб ОСОБА_8 попив, він вийшов та бачив як ОСОБА_8 перебував у свідомості, тримався за ОСОБА_12 та пив воду, скаржився на біль в голові, ніяких імен не називав. ОСОБА_24 відвели до альтанки, той приліг та в той момент був у свідомості, в нього запитували чи відвести його додому, на що останній відповів, що зараз все пройде. Потім всі пішли далі відпочивати на кухню. Йому розповіли, що приходив якийсь хлопець, шукав свою дівчину, дав по голові ОСОБА_8 та розбив пляшку об голову ОСОБА_11 потім пішов. Ім`я хлопця не називали, називали його прізвисько, але не пам`ятає його. ОСОБА_12 викликав швидку, проте хтось сказав, що ОСОБА_8 стало легше, швидка не потрібна. ОСОБА_25 доганяв ОСОБА_4 та вимагав вибачення, нібито ОСОБА_4 був не проти вибачитись, чи приходив вибачатись не пам`ятає. Також хлопці розповіли йому, що хлопець, який побив ОСОБА_8 приходив шукати свою дівчину ОСОБА_26 , яку нібито ОСОБА_24 ховав. Коли пішов спати, ОСОБА_8 знаходився в альтанці, до нього не підходив та взагалі не бачив, щоб ОСОБА_8 ходив. Вранці прокинувся приблизно о 6-7 годині, хлопці почали з`ясовувати, як знайти дружину ОСОБА_8 , потім хлопці казали, що потрібно викликати швидку, оскільки Пісчанському ставало гірше, він перебував там же в бесідці. Щоб ОСОБА_8 розмовляв не чув, було взагалі дуже голосно. Потім приїхала швидка зробила укол, забрала ОСОБА_8 , який потім помер в швидкій. В той день ОСОБА_4 не бачив, очевидцем подій не був, спав, інші хлопці казали, що ОСОБА_4 побив ОСОБА_8 . Про те, що обвинуваченого зовуть ОСОБА_4 дізнався вже у відділ поліції, його всі знали як ОСОБА_13 . Велосипед стояв у дворі.

Допитаний в порядку ст.225 КПК України свідок ОСОБА_12 пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_4 знає декілька місяців, просто знайом. ОСОБА_8 знав тривалий час, також просто знайомі. Він проживає у свого знайомого ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_3 . 26.10.2023 року, в який час не пам`ятає, він прийшов до місця свого проживання, в дверях зустрів свого товариша ОСОБА_21 , який йому повідомив, що ОСОБА_4 прийшов з`ясовувати відносини стосовно своєї дівчини ОСОБА_26 . Очевидцем подій не був, почув декілька глухих ударів, які були схожі на бійку. Пройшовши далі по подвір`ю зустрів ОСОБА_4 , який запитав в нього чи вдарити його також, в цей час ОСОБА_4 був розлючений. Потім пішов подивитись, що сталося та побачив ОСОБА_8 на землі без свідомості. В той момент ОСОБА_8 був один, сидів на землі спершись на стінку дома. Він, ОСОБА_21 та ОСОБА_11 намагались привести ОСОБА_8 до тями, обливали його водою, давали ляпаси. В цей час він намагався викликати швидку допомогу ОСОБА_8 , але під час дзвінка в швидку ОСОБА_8 прийшов до тями та він відкликав швидку допомогу. ОСОБА_8 прийшов до тями на декілька хвилин, бормотав тільки: «Самір,Самір». Після чого, вони підняли його з землі та занесли його до альтанки, яка знаходиться на подвір`ї цього будинку. Потім він пішов з будинку у своїх справах. Повернувся додому пізно вночі, ОСОБА_8 бачив, він спав в альтанці. Вранці він пішов до його дружини та розповів про те, що відбулось, дружина ОСОБА_8 сказала нести його додому. Після того повернувся додому та другий раз викликав швидку, оскільки ОСОБА_8 досі перебував без свідомості, точний час не пам`ятає, приблизно було 10-11 година. Велосипед на подвір`ї бачив, він стояв біля будинку. Також свідок під час його допиту зазначив, що має прізвісько "Амстер".

Допитаний в порядку ст.225 КПК України свідок ОСОБА_21 пояснив, що ОСОБА_4 бачив декілька разів, ОСОБА_8 знав на протязі 3-4 місяців до подій. Точної дати та місяця, коли відбувались події не пам`ятає. Приблизно о 10:30 годин він, ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , сиділи на кухні, через деякий час ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вийшли з кухні до альтанки. Він почув як стали гупати по воротах, він взяв ключі та пішов відкривати ворота. Коли прийшов до воріт, побачив, що вони відкриті та йому на зустріч йшов ОСОБА_4 - Самір. ОСОБА_4 пройшов повз нього мовчки та попрямував до бесідки, де перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Він повернувся в будинок на кухню. Через деякий час він почув декілька глухих ударів, які нагадували йому бійку. Він вийшов на вулицю де зустрівся з ОСОБА_12 та вони разом пішли на звуки за кут будинку, подивитись, що сталося. Коли йшли за кут будинку їм на зустріч вийшов ОСОБА_4 , пройшов повз низ в бік виходу з подвір`я, з ним не розмовляв, чи розмовляв з ОСОБА_12 - не пам`ятає. Зайшовши за кут будинку побачили ОСОБА_8 без свідомості, який сидів на землі спершись на стінку будинку. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який підійшов до них через декілька хвилин, намагались привести ОСОБА_8 до тями. Потім підняли ОСОБА_8 та допомогли йому перейти до бесідки, де ОСОБА_8 , прийшов до тями. В цей момент ОСОБА_12 намагався викликати швидку, проте коли ОСОБА_8 прийшов до тями, він скасував виклик швидкої допомоги. Десь до 01:00 годин вони перебували біля ОСОБА_8 в бесідці, їм здавалось, що ОСОБА_8 спить, оскільки останній крутився, дихав. Що відбувалось після 01:00 годин не знає, бо пішов спати, з ОСОБА_8 залишався ОСОБА_11 . ОСОБА_12 пішов від них практично відразу, як занесли ОСОБА_8 до бесідці. В ранці наступного дня йому стало відомо від ОСОБА_12 , що ОСОБА_8 помер. Як приїзджала швидка допомога та як забирали ОСОБА_8 не бачив. Про будь-які конфлікти між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 йому не відомо. Коли бачив ОСОБА_4 , то той не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Велосипед бачив, він стояв біля воріт.

Допитаний в порядку ст.225 КПК України свідок ОСОБА_11 , що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 бачив декілька разів, просто знайомі. Дату та час подій не пам`ятає, за адресою: АДРЕСА_3 перебували він, ОСОБА_21 , ОСОБА_27 та ОСОБА_8 , ОСОБА_28 спав в будинку. В якийсь момент він з ОСОБА_8 залишився в двох в альтанці, потім ОСОБА_8 пішов з бесідки. Приблизно через 5 хвилин він почув крики та стуки. ОСОБА_4 голосно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 з приводу своєї дівчини ОСОБА_26 , нібито ОСОБА_8 скривав її за цією адресою. Він чув крики ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , по цим звукам зрозумів, що ОСОБА_4 б`є ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_4 забіг до нього в альтанку та запитав в нього де його дівчина ОСОБА_26 , в цей момент схопив скляну пляшку зі стола та вдарив його по голові, розбив пляшку на його голові та пішов. В цей момент ОСОБА_4 був злий. Потім прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_21 та пішли за кут дома, звідки було чути звуки, він пішов за ними. Як вони зайшли за кут будівлі, то побачили ОСОБА_8 , який сидів на землі. Вони допомогли йому піднятись та перейти до альтанки. В цей час ОСОБА_8 був при тямі, просив принести йому води. Після цього зайшов до будинку та залишався там до ранку. Вранці від хлопців дізнався, що ОСОБА_8 помер.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд дійшов переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, отриманими у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Згідно витягу з ЄРДР №0000719 відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, були внесені до реєстру 27.10.2023 року

Відповідно рапорту виклику служби 102 від 27.10.2023 року надійшло повідомлення про те, що 27.10.2023 року за адресою: вул. П.Мирного, 7 помер в кареті ШМД гр. ОСОБА_8 , ЗЧМТ, кома, передозування наркотичними речовинами.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.10.2023 року слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області прийнято заяву від ОСОБА_29 про вжиття заходів до невстановленої особи, яка нанесла тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від яких останній в подальшому помер.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2023 року було оглянуто карету швидкої допомоги ЕМДІМК бригади №21, в оглянутій кареті ШМД виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , лежачі на спині обличчям догори. Труп на дотик холодний, трупні плями розташовані по заднім ділянкам тіла, ушкодження на верхній повіці правого ока у внутрішнього кута є синець, на правій кисті з переходом на задню третину передпліччя є синець, всі синці фіолетово-синюшнього забарвлення, інших видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучалось. Відеозапис процесуальної дії огляду трупу відповідає змісту протоколу огляду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 , яка розпочата 27.10.2023 року та закінчена 25.12.2023 року, виявлені наступні ушкодження:

Закрита черепно-мозкова травма: крововилив під м`яку мозкову оболонку (в проекції основи мозку з переходом на опуклі поверхні всіх часток головного мозку з затіканням у борозни, в проекції мозочку), синець у правій очноямковій ділянці (на верхній повіці)

Вищевказана закрита черепно-мозкова травма утворилися незадовго до настання смерті, у період часу, що обчислюється годинами-десятками годин, і таким чином могла бути отримана 26.10.2023 р. На це вказують дані розтину та судово-медичного дослідження гістологічних об`єктів - фіолетово-синюшне забарвлення синця, темно-червоний колір крововиливів в ділянках ушкоджень та ступінь вираженості реактивних змін м`яких тканин ділянок ушкоджень - «нерівномірно виражені реактивні зміни від слабко та помірно вираженних початкових реактивних змін».

Вищевказані ушкодження голови складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння. Виходячи з п. 4.8. та п. 4.9.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., дана травма голови з крововиливом під м`яку мозкову оболонку головного за критерієм небезпеки для життя, згідно п.2.1.2., п.2.1.3. «г» та п.4.6. «Правил...», має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку вищевказаною критою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку. Безпосередньою причиною смерті став набряк головного мозку.

Крім вищевказаного, у трупа гр. ОСОБА_8 були ушкодження у вигляді сінців на передній ділянці шиї (3 шт.), синця на тильній поверхні правої кисті з переходом на задню ділянку передпліччя.

Давність утворення вищевказаних синців перебуває у часовому проміжку, що обчислюється годинами-десятками годин; на це вказують візуальна оцінка забарвлення синців (фіолетово-синюшний колір) та дані судово-гістологічного дослідження «нерівномірно виражені реактивні зміни від слабко та помірно виражених початкових реактивних змін»).?

Вищевказані ушкодження у вигляді синців шиї та правої верхньої кінцівки відповідно до п. 2.3.2. «б» та п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., при звичайному своєму перебігу у живих осіб не викликають короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6- ти днів і мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Характер та морфологічні особливості всіх вищевказаних ушкоджень вказують на те, що вони заподіяні діями тупих твердих предметів; такими предметами могли бути кулаки неозброєної людини, ноги сторонньої особи, тощо.

За наявними даними визначити послідовність утворення ушкоджень не є можливим, оскільки динаміка перебігу посттравматичного періоду всіх вищевказаних ушкоджень знаходиться в одному часовому проміжку.

У трупа ОСОБА_8 виявлені наступні патологічні стани та захворювання: хронічний бронхіт-бронхіоліт, поза загостренням; хронічний інтерстіциальний гепатит зі слабким ступенем активності; нерівномірна гіпертрофія міокарду, слабко виражений периваскулярний кардіосклероз; виражена паренхіматозна дистрофія міокарду, печінки та нирок. Наявність вищепереліченого відношення до смерті не має.

Висновком експертного судово-імунологічного дослідження №1959/розтин №3007 від 27.10.2023 року встановлено, що кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експертного судово-токсилогічного дослідження (обстеження) №4712/3007 від 27.10.2023 року крові від трупа ОСОБА_8 встановлено, що в крові етиловий спирт не виявлений.

Відповідно до висновку експертного судово-медичного-гістологічного дослідження №2521/3007 від 27.10.2023 року на підставі даних судово-медичного дослідження гістологічних препаратів шматочків тканин від трупа ОСОБА_8 встановлено: крововиливи у м`які тканини правого ока, шиї та розлитий, поширенний субарахноїдальний крововилив у півкулях мозку, мозочку, стовбуру з нерівномірно вираженнимі реактивними змінами від слабко та помірно вираженних початкових реактивних змін. Набряк мозку. Хронічний бронхіт-бронхіоліт, поза загостренням. Хронічний інтерстіциальний гепатит зі слабким ступенем активності. Нерівномірна гіпертрофія міокарду, слабко виражений периваскулярний кардіосклероз. Виражена паренхіматозна дистрофія міокарду, печінки та нирок.

Згідно супровідного листку №249 КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» ООР» ОСОБА_8 доставлений до МКЛ №1 з попереднім діагнозом: кома ІІІ ст. (09:08 год.), клінічна смерть (09:20 год.), біологічна смерть (10:00 год.).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2023 року, дозвіл на який було надано ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 30.10.2023 року, було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі добровільної згоди ОСОБА_19 згідно його власної заяви, під час огляду нічого не виявлено та не вилучалось. Відповідно до протоколу огляду вбачається, що за вказаною адресою розташований приватний будинок з подвірям, яке має огорожу, вхідні ворота з хвірткою. На території подвір`я за будинком знаходиться альтанка. В середині будинку маються житлові кімнати, кухня. В ході огляду оглянуте місце, де відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, місце в альтанці, куди віднесли потерпілого після нанесення тілесних ушкоджень, інша територія подвір`я та приміщення будинку. Відеозапис огляду місця події відповідає змісту протокола огляду місця події.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2023 року свідок ОСОБА_19 впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку під №1, на якому зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідок впізнав ОСОБА_4 , як особу на ім`я ОСОБА_13 , який раніше приходив до його будинку та шукав свою дівчину на ім`я ОСОБА_26 та який зі слів його знайомих 26.10.2023 року побив ОСОБА_30 .

Також відповідно до протокоу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2023 року свідок ОСОБА_12 впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку під №4, на якому зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який 26.10.2023 року приблизно о 13.00 знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 наніс тілесні ушкодження по голові ОСОБА_31 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2023 року свідок ОСОБА_21 впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку під №2, на якому зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який 26.10.2023 року приблизно о 12.00 знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 наніс тілесні ушкодження в область голови ОСОБА_31 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2023 року свідок ОСОБА_32 впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку під №4., на якому зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який приходив 26.10.2023 року до будинку АДРЕСА_3 та який в подальшому побив ОСОБА_33 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2023 року свідок ОСОБА_11 впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку під №3, на якому зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який 26.10.2023 року прийшов до будинку АДРЕСА_3 та який заподіяв тілесне ушкодження йому та ОСОБА_31 .

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.10.2023 року 27.10.2023 року о 22:04 годин відповідно до ст.615 КПК України в рамках кримінального провадження №0000719 від 27.10.2023 року було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: кофту чорного кольору, штани чорного кольору з написом «Max Black», кросівки білого кольору, які поміщені до сейф-пакету №008027419.

Постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 27.10.2023 року кофту чорного кольору, штани чорного кольору з написом «Max Black», кросівки білого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000719 від 27.10.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 01.11.2023 року, якою на речові докази кофту чорного кольору, штани чорного кольору з написом «Max Black», кросівки білого кольору накладено арешт.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 року обвинвачений ОСОБА_4 повідомив про обставини причинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , що мали місце 26.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , а саме що ОСОБА_4 прибув за адресою: АДРЕСА_3 з метою розшуку своєї співмешканки на ім`я ОСОБА_26 , оскільки раніше забирав її з даної адреси. Далі він відкрив металеві двері(хвіртку), які не були зачиненні та потрапив до двору будинку, потім зайшов до будинку, де побачив декілька осіб, серед яких його співмешканки ОСОБА_26 не виявилось, після чого у вікні побачив якийсь рух, після чого вийшов з будинку та пішов на задній двір де зустрів потерпілого, який перебував в стоячому положенні та вів з боку свій велосипед. Після чого ОСОБА_4 почав наносити потерпілому тілесні ушкодження, а саме своєю правою рукою, що була зжата в кулак наніс один удар потерпілому в обличчя в район щелепи з лівої сторони, лівою рукою, яка була зжата в кулак наніс один удар потерпілому в обличчя в район щелепи з правої сторони. Після чого потерпілий впав на підлогу на сідниці тримаючи в руках велосипед. Далі ОСОБА_4 побачив іншого чоловіка, який побачивши ОСОБА_4 , пішов за кут будинку. ОСОБА_4 наздогнав його та також наніс йому тілесні ушкодження, наносив удари кулаками, ліктями, колінями в корпус, після чого побачив скляну пляшку, підібрав її та наніс удар по голові цією пляшкою, від удару пляшка розбилась. Після цього, направився до виходу, проходячи повз потерпілого ОСОБА_8 , який продовжував сидіти на підлозі на сідницях та тримати в руках велосипед. Коли вийшов за територію будинку, чи йшов за ним хто-небудь не пам`ятає, йшов продовжити пошуки своєї співмешканки. Приблизно о 17:00 годин перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 помітив потерпілого ОСОБА_8 , який проходив по АДРЕСА_5 та був повернутий правим плечем до підозрюваного, вони знаходились на відстані 30 метрів, ОСОБА_4 покликав: «Дед», на що, вказаний чоловік повернувся до нього обличчям, на що підозрюваний впевнений, що це був ОСОБА_8 , після чого той чоловік прискорив крок. ОСОБА_4 пішов за ним до вуд.П.Мирного, проте коли повернув на вул. П.Мирного цього чоловіка не побачив. Переглянутий відеозапис слідчого експерименту в судовому засіданні відповідає змісту протоколу. Також судом оглянуто додаток до протоколу слідчого експерименту - схему місцевості, на якій розташовані вулиця П.Мирного у м.Одеса, зображене місце побиття обвинуваченим потерпілого та напрямок руху обвинваченого від цього місця по вул.Бесарабська, та місце де обвинувачений нібито бачив потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , яка розпочата 02.11.2023 року та закінчена 02.01.2024 року, виявлені наступні ушкодження:

Закрита черепно-мозкова травма: крововилив під м`яку мозкову оболонку (в проекції основи мозку з переходом на опуклі поверхні всіх часток головного мозку з затіканням у борозни, в проекції мозочку), синець у правій очноямковій ділянці (на верхній повіці).

Вищевказана закрита черепно-мозкова травма утворилися незадовго до настання смерті, у період часу, що обчислюється годинами-десятками годин, і таким чином могла бути отримана 26.10.2023 р. На це вказують дані розтину та судово-медичного дослідження гістологічних об`єктів - фіолетово-синюшне забарвлення синця, темно-червоний колір крововиливів в ділянках ушкоджень та ступінь вираженості реактивних змін м`яких тканин з ділянок ушкоджень - «нерівномірно виражені реактивні зміни від слабко та помірно вираженних початкових реактивних змін».

Вищевказані ушкодження голови складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, який був небезпечний для життя, в тому числі і в момент заподіяння. Виходячи з п.4.8. та п.4.9.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., дана травма голови з крововиливом під м`яку мозкову оболонку головного мозку за критерієм небезпеки для життя, згідно п. 2.1.2., п. 2.1.3. «г» та п. 4.6. «Правил...», має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із вищевказаною критою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливу під м`яку мозкову оболонку. Безпосередньою причиною смерті став набряк головного мозку.

Крім вищевказаного, у трупа гр. ОСОБА_8 були ушкодження у вигляді синців на передній ділянці шиї (3 шт.), синця на тильній поверхні правої кисті з переходом на задню ділянку передпліччя.

Давність утворення вищевказаних синців перебуває у часовому проміжку, що обчислюється годинами-десятками годин; на це вказують візуальна оцінка забарвлення синців (фіолетово-синюшний колір) та дані судово-гістологічного дослідження («нерівномірно виражені реактивні зміни від слабко та помірно виражених початкових реактивних змін»).

Вищевказані ушкодження у вигляді синців шиї та правої верхньої кінцівки відповідно до п.2.3.2 «б» та п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., при звичайному своєму перебігу у живих осіб не викликають короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6- ти днів і мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень

Характер та морфологічні особливості всіх вищевказаних ушкоджень вказують на те, що вони заподіяні діями тупих твердих предметів, такими предметами могли бути кулаки неозброєної людини, ноги сторонньої особи, тощо. За наявними даними визначити послідовність утворення ушкоджень не є можливим, оскільки динаміка перебігу посттравматичного періоду всіх вищевказаних ушкоджень знаходиться в одному часовому проміжку.

Для відповіді на запитання № 9 «В якому положенні перебував потерпілий під час травмування?» недостатньо судово-медичних даних.

Синець на тильній поверхні правої кисті з переходом на задню ділянку передпліччя спостерігаються при спробі самозахисту. Відповідь на частину запитання «Якщо так, то який їх характер, локалізація, послідовність, механізм і давність утворення?» міститься вище.

В момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вектор сили травмуючого предмету (предметів) діяв у напрямку правої очноямкової ділянки, передньої ділянки шиї зліва у середній та нижній третинах, на тильну поверхню правої кисті та задню ділянку передпліччя Більше детально відповісти на дане запитання не є можливим у зв`язку з браком судово-медичних даних.

Для встановлення пози нападника і потерпілого в момент спричинення тілесних ушкоджень останньому недостатньо судово-медичних даних. Виникнення описаних вище ушкоджень у ОСОБА_8 «при падінні з висоти власного зросту» малоймовірно. Лише за наявними даними встановити «чи відбулося падіння в результаті надання тілу постраждалого додаткового прискорення (поштовху і т.д.)» не є можливим.?Не виключається, що після отримання закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_8 міг пересуватися та вчиняти при цьому інші цілеспрямовані дії до порушення та/або втрати свідомості. Наявність синців шиї та правої верхньої кінцівки не перешкоджає будь-якій фізичній активності.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_34 етиловий спирт не виявлений. Дослідження біологічних зразків на «наркотичні засоби» не проводилося у зв`язку з встановленою причини смерті та у зв`язку тим, що методика обладнання судово- токсикологічного відділення не акредитована на кількісне виявлення таких речовин

Відповідь на запитання № 17 «Чи могло бути врятоване життя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за умови надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги з моменту нанесення тілесних ушкоджень (26.10 2023 приблизно о 14:00 годині) до моменту приїзду працівників швидкої медичної допомоги (27.10.2023 приблизно о 09:17)» може бути отримана в рамках комплексної судово-медичної експертизи.

Відповідно до копій карток виклику швидкої допомоги та виїзду швидкої допомоги (форми 109/о та 110/о) вбачається виклик швидкої медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_3 для надання медичної допомоги ОСОБА_8 та зазначено попередній діагноз: кома ІІІ ст. (09:08 год.), клінічна смерть (09:20 год.), біологічна смерть (10:00 год.).

Протоколом огляду документа від 18.01.2024 року, яким проведено огляд DVD-R диску із записом виклику бригади ШМД, встановлено, що на вказаному файлі містяться два аудіо-записи. Перший за 26.10.2023 року, згідно якого о 12.34 годин здійснено виклик швидкої допомоги за адресою АДРЕСА_3 для хлопця, який побився з кимось, між собою побилися, хлопцю погано, не можуть відкачати, без тями, далі зазначаєть, що прийшов до тями та швидка допомога не потрібна. Другий запис за 27.10.2023 року 09.06.25, відповідно до якого виклик швидкої допомоги за адресою АДРЕСА_3 до чоловіка на ім`я ОСОБА_35 , який вчора побився з кимось чи впав, ліг спати та ледве дихає, стогне, не реагує. Особа, яка телефонує, на запит відповідає, що це друзі телефонують. В судовому засіданні прослухані зазначені записи, зміст яких відповідає наведеному змісту у протоколі.

Висновком експерта від 01.12.2023 року №СЕ-19/116-23/19694-БД встановлено ДНК-профіль ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №760 від 14.12.2023 року ОСОБА_36 не страждав і не страждає психічним захворюванням, іншим хворобливим психічним розладом як в період часу, коли було скоєно інкриміноване йому правопорушення так і в теперішній час. Він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння інкримінованого йому правопорушення.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких із досліджених судом доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що грунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01 квітня 2020 року.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що ґрунтується на вимогах ст.94 КПК України.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого та потерпілої, свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. За наслідками оцінки доказів суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого та суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, суд вважає, що його вина в скоєнні злочину у повній мірі підтверджується дослідженими судом доказами та спростовує позицію обвинуваченого, яку суд розцінює як спосіб захисту, обраний ним з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

При цьому суд відхиляє посилання сторони захисту на ту обставину, що жодний свідок не був очевідцем нанесення ОСОБА_37 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та на протиріччя у показах свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_38 , що на думку сторони захисту не доводить вину обвинуваченого у завданні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Свідки, які надали свої пояснення суду, були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідченння відповідно до вимог ст.384 КК України та були приведені до присяги свідків, тому у суду відсутні підстави не приймати до уваги надані пояснення свідками саме суду. Самі пояснення також не викликають сумніву у їх змісті, як окремо так і їх сукупності.

Відповідно до пояснень свідків, всі свідки підтверджують факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 , якого вони знають на прізвісько ОСОБА_13 , який 26.10.2023 року в денний час прийшов на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . Сам обвинувачений підтверджує, що він зайшов до будинку, далі вийшов та пішов за будинок, де перебував потерпілий ОСОБА_8 . Свідки ОСОБА_39 , ОСОБА_12 та ОСОБА_21 чули звуки, які схожі на удари. Свідок ОСОБА_12 , який вийшов з будинку на ці звуки побачив ОСОБА_4 , який йшов до виходу з подвір`я та пригрозив ОСОБА_12 , сказавши, що також хочеш отримати - тобто отримати удар або удари. Свідки пояснили, що одразу ж, тобто без проміжку у часі побачили потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на землі, обпершись на стіну будинку та був без свідомості, та якого свідки провели до альтанки та поклали. Свідки намагалися допомгти потерпілому, який прийшовши до тями та повторював ім`я " ОСОБА_13 ", про що підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_40 пояснив, що він залишився вдвох в альтанці з ОСОБА_8 , потім ОСОБА_8 пішов з неї. Приблизно через 5 хвилин він почув крики та стуки, ОСОБА_4 голосно виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_8 з приводу своєї дівчини ОСОБА_26 , він чув крики ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , та по цим звукам зрозумів, що ОСОБА_4 б`є ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_4 забіг до нього в альтанку та запитав в нього де його дівчина ОСОБА_26 , в цей момент схопив скляну пляшку зі столу та вдарив його по голові, розбивши пляшку на його голові та пішов. Свідок ОСОБА_12 також почув кілька ударів та вийшов на поджвір`я, де побачив як ОСОБА_4 вже виходить з двору, при цьому пригрозивши ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 сидить один на землі, інші особи поруч відсутні. В подальшому свідки намагалися допомогти потерпілому.

При цьому сторона захисту посилаєтсья на покази свідка ОСОБА_41 , який відповідно до протоколу впізнання за фотознімками впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який приходив 26.10.2023 року до будинку АДРЕСА_3 та який в подальшому побив ОСОБА_33 . Безпоседньо судом свідок ОСОБА_32 не допитувався, тому за наведених обставин суд не може посилатися покази свідка, якого безпосередньо не допитував.

Отже, суд приходить до висновку, що пояснення свідків, які всі перебували у різних місцях зазначеного будинку, більшість яких знаходилася у приміщенні будинку, на подвір`ї буди потерпілий ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_40 та обвинувачений ОСОБА_4 , всі у сукупності та послідовно описують події, які відбувалися на подвір`ї будинку, та які узгоджуються між собою, враховуючи, що кожний із свідків бачив та чув події із свого місця, при цьому свідки переміщувалися. Сам обвинувачений не заперечує свого перебування 26.10.2023 року в денний час у вказаному будинку та його подвір`ї, при цьому на початку судового розгляду визнавав свою вину частково, а саме що наніс два удари потерпілому та не мав наміру вбивати потерпілого. В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 змінив свої пояснення та зазначив, що він наніс удари лише свідку ОСОБА_42 , що на думку суду є наміром обвинуваченого ухилитися від кримінальної відповідальності.

Відповідно до слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 послідовно розповів та показав, як він наносив удари потерпілому ОСОБА_8 , а саме зустрів потерпілого, який перебував в стоячому положенні та вів з боку свій велосипед. Після чого ОСОБА_4 почав наносити потерпілому тілесні ушкодження, а саме своєю правою рукою, що була зжата в кулак наніс один удар потерпілому в обличчя в район щелепи з лівої сторони, лівою рукою, яка була зжата в кулак наніс один удар потерпілому в обличчя в район щелепи з правої сторони. Після чого потерпілий впав на підлогу на сідниці тримаючи в руках велосипед. Далі ОСОБА_4 побачив іншого чоловіка, який побачивши ОСОБА_4 , пішов за кут будинку. ОСОБА_4 наздогнав його та також наніс йому тілесні ушкодження, наносив удари кулаками, ліктями, колінями в корпус, після чого побачив скляну пляшку, підібрав її та наніс удар по голові цією пляшкою, від удару пляшка розбилась. Після цього, направився до виходу, проходячи повз потерпілого ОСОБА_8 , який продовжував сидіти на підлозі на сідницях та тримати в руках велосипед. Вказані пояснення та відтворення події є послідовними, детальними, обвинувачений крім послідовності своїх дій та нанесення ударів як потерпілому, так і свідку ОСОБА_42 , описує положення потерпілого, ту обставнику як він тримав велосипед, як потерпілий опустився від ударів на землю, продовжуючи тримати велосипед, про що інщі свідки не пояснювали так детально.

Події, які були описавні свідками та встановлені під час слідчого експеримента узгоджуються і з висновками судово-медичних експертиз щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

На думку суду, враховуючи ту обставниу, що свідки дійсно лише чули, як обвинувачений наносив удари та одразу побачили побитого потерпілого ОСОБА_8 , став стверджувати, що він побив лише одну людину, а не двох, та побитим є свідок ОСОБА_40 , а не потерпілий ОСОБА_8 . Суд критично оцінює позицію обвинуваченого, що він лише в суді зрозумів, що наносив удари не ОСОБА_8 , а іншому чловіку, який виявився свідком ОСОБА_43 , оскільки під час дослідження судом доказів, безпосередньо протоколу слідчого експерименту, обвинувачвений зазначав, що там був ОСОБА_9 , тобто потерпілий ОСОБА_24 . Крім того обвинувачений зазначив, що він нібито через кілька годин на вулиці селища побачив потерпілого, якого окликнув на прізвісько "Дід", а отже вказана позиція обвинуваченого спростовується дослідженими судом доказами та наведеним судом обгрунтуванням висновку встановлення вини обвинуваченого.

Крім того під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що до нього під час досудового розслідування застосовувалися недозволені методи. Ухвалою суду від 25.07.2024 року зазначені факти доручено перевірити ТУ ДБР у м.Миколаїві з дислокацуією у м.Одеса. На думку суду перевірка вказаних фактів не перешкоджає судовому розгляду у межах висунутого обвинувачення, оскільки крім слідчого експеримента в матеріалах кримінального провадженняч наявні інші докази, які долсліджені судом та у своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, поза розумним сумнівом.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання.

Аналізуючи дії обвинуваченого, встановлені за наслідками досліджених доказів, суд приходить до переконання, що у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та обвинувачений усвідомлював, що від його дій - нанесення ударів саме по голові потерпілого за описаних обставин, передбачав його суспільно небезпечні наслідки, а саме тяжкість завданих ушкоджень потерпілому.

Жодний досліджений в судовому засіданні доказ не свідчить про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. На думку суду вказану версію обвинувачений намагається використати з метою ухилення від відповідальності за вчинений тяжкий злочин.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, свою вину не визнав.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

Згідно з ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України є тяжким злочином проти проти життя та здоров`я особи.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання, позицію сторони обвинувачення, потерпілої та захисту, обставини справи, наслідки злочину, відсутність усвідомлення вчиненого та відсутність розкаяння у обвинуваченого, неготовність нести покарання, відсутність будь-яких проявів співчуття, жалю до потерпілої особи, нехтування загальнолюдськими цінностями, в тому числі здоров`ям та життям людини, суд по стійкому внутрішньому переконанню відповідно до ст.65 КК України для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначає покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.121 КК України, оскільки приходить до переконання, що ОСОБА_4 представляє собою небезпеку для суспільства

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Крім того з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 7896,88 грн. відповідно до вимог ст.124 КПК України, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи, які складаються з вартості витрачених матеріалів у сумі 5984,88 грн. та вартості експертгодин, що загалом становить 7896,88 грн..

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 27.10.2023 року по до дня набрання вироком законної сили із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- кофту чорного кольору, штани чорного кольору з написом «Max Black», кросівки білого кольору - повернути власнику ОСОБА_4 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 01.11.2023 року, (квитанція № 001600 ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області) .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 7896,88 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1