СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5668/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження слідчої судді 20.08.2024 надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про арешт майна.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що що на території м. Черкаси та Черкаської області, діяла злочинна організація, учасники якої діючи умисно та з корисливих мотивів, займаються незаконним придбанням зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

Так, вказану злочинну організацію разом з іншими організаторами, було створено ОСОБА_4 , який керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України.

Вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, та вимагає чітких та узгоджених дій значної кількості людей ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залучили до вказаної злочинної діяльності наступних осіб ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

У подальшому учасники злочинної організації, організували та в подальшому утримували ряд місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, де відповідальні особи, виконуючи відведену їм роль безпосередніх виконавців, незаконного виготовляли психотропну речовину обіг якої обмежено, амфетамін в особливо великих розмірах, яку збували гуртовими партіями на території різноманітних ділянок місцевості де можуть бути здійснені сховки (закладки) зазначених речовин останніми.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, окрім покарання у виді позбавлення волі, передбачається конфіскація майна.

Так, ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, а саме те, що вчиняє злочини, за які передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі так і конфіскацією майна, навмисно право власності на придбаний ним автомобіль «AUDI A7». державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , зареєстрував на свого батька ОСОБА_22 , який відповідно інформації наданої Державною фіскальною службою в період часу з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2023 року отримував доходи лише 2022 та 2023 роках в загальному розмірі 96 100 гривень.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «AUDI A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане майно може призвести до його знищення чи відчуження, що призведе до знищення речових доказів та унеможливить забезпечення конфімкації майна як виду покарання.

Прокурор просив розглядати дане клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_10 , його захисника, власника майна ОСОБА_22 та його представників.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідча суддя дійшла до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваного ОСОБА_10 , його захисника, власника майна ОСОБА_22 та його представників.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, із зазначених у ньому підстав.

Вислухавши позицію прокурора, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна, зокрема, копії протоколів огляду від 23.11.2023 (а. 37-42, 51-53); копії висновків експертів №СЕ-19-23/72012-НЗПРАП від 27.12.2023, № СЕ-19-23/72016-НЗПРАП від 11.01.2024 (а. 43-50, 54-58); копії протоколів НСРД від 04.01.2024, 04.01.2024 (а. 59-70, 71-74); копію протоколу огляду вилучених речей і предметів від 13.02.2024 (а.75-116); копію реєстраційної картки ТЗ (а. 117); копію інформації про доходи, отримані ОСОБА_22 за період з 2019 до 2023 рік, ОСОБА_22 за період з 2019 до 2023 рік (а. 118-120); копію повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 16.01.2024 (а. 121-135), також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. 5-17), суддя дійшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а. 5-17).

Відповідно до п. 5 постанови заступника начальника ГСУ НП України полковника поліції ОСОБА_23 про внесення змін до складу слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, від 12.03.2024, визначено місце розташування органу досудового розслідування - управлінням розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а. 18-20). Відтак, клопотання подано за правилами підсудності.

Згідно зі ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ст. 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що її незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, вбачається, що ОСОБА_22 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України, санкції яких передбачають можливе покарання у вигляді конфіскації майна.

У судовому засіданні встановлено, що майно, на яке прокурор у клопотанні просить накласти арешт, на праві приватної власності належить батьку підозрюваного ОСОБА_22 .

Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України правову підставу для арешту майна, можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні (збереження речових доказів), а також конфіскації майна як виду покарання; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідча суддя дійшла до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання, яке відповідає переслідуваним завданням кримінального провадження. За тих обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також слідча суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідча суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідча суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-132, 170-173, 175, 309, 369-372, 392 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 307; ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 189 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «AUDI A7», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_22 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися ним.

Підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити о 13 год. 40 хв. 26.08.2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1