КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1795/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 187 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2016 за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами в кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 09.12.2019, приблизно о 12 год. 00 хв., маючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя для вчинення злочину, а саме предмет, зовні схожий на ніж, прибув до будинку АДРЕСА_3 , зайшов до під`їзду даного будинку, де на другому поверсі біля вхідних дверей квартири № 61 , в якій спільно проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 очікували, коли ОСОБА_9 відкриє двері квартири.

Дочекавшись, коли потерпіла ОСОБА_9 відчинить двері квартири, ОСОБА_8 під погрозою раніше підготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме предмета, зовні схожого на ніж, подолав перешкоду та проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 .

Перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, розуміючи настання наслідків та суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, демонструючи в руках предмет, зовні схожий на ніж, здійснив погрозу застосування насильства ОСОБА_9 та її чоловіку, які ОСОБА_9 сприйняла як такі, що небезпечні для їх життя та здоров`я, і реальні.

Для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 у спальній кімнаті відшукав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_9 всередині з гаманцем та грошовими коштами, які останній забрав та сховав до кишені своєї куртки. В подальшому ОСОБА_8 оглянув спальну кімнату, де в комоді знайшов грошові кошти, які також поклав до своєї кишені.

В подальшому ОСОБА_8 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2022, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України закрити з підстав не встановлення достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанню можливості їх отримати.

Захисник вказує про недоведеність винуватості її підзахисного за ч. 3 ст. 187 КК України, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, апелянт зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні допустимі та належні докази, які б підтверджували наявність умислу з боку обвинуваченого на вчинення розбійного нападу.

Захисник вважає, що дані заяви про вчинення кримінального правопорушення та протоколу огляду місця події від 15.19.2019 є неналежними доказом, оскільки не підтверджують вчинення ОСОБА_8 злочину за ч. 3 ст. 187 КК України. З заяви потерпілої, остання вказала лише про погрозу застосування предметом схожим на ніж невідомим чоловіком та викрадення грошових коштів. При цьому не зазначала, що їй було нанесено будь-які тілесні ушкодження в ході скоєного. Під час допиту потерпіла називала конкретні дії, які вчиняв нападник і суму коштів, якими він заволодів. Такі показання сторони захисту вважає суперечливими та неправдивими.

З даних протоколу огляду місця події від 15.12.2019 вбачається лише опис обстановки пісня скоєного злочину та відсутність жодної інформації, яка прямо чи опосередковано вказує на вчинення ОСОБА_8 розбійного нападу.

Сторона захисту вказує на недопустимість даних протоколу проведення слідчого експерименту від 22.09.2020 за участю свідка ОСОБА_11 . Так, під час судового розгляду ОСОБА_8 висловлено підозру щодо відмінності в підписах свідка ОСОБА_11 . Тому обвинуваченим заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Клопотання було задоволено судом, однак дані висновку експерта не спростували його підозру, оскільки експерт не зміг встановити ідентичність підписів свідка.

Дані протоколу перегляду відеозапису від 20.07.2020 сторона захисту також вважає недопустимими, оскільки, останні не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а також відсутні відомості про легальність джерела походження даного носія як доказу отриманого у спосіб, визначений ст. 93 КПК України. Решта доказів, якими суд обґрунтував доведення винуватості ОСОБА_8 , на думку сторони захисту, доводять лише факт події злочину, однак жодним чином не підтверджують правову кваліфікацію усіх складових ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2022, кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України, перекваліфікувавши дії обвинуваченого на ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання в межах санкції даної статті.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, обвинувачений вказує, що докази, які надала сторона обвинувачення не підтверджують винуватість апелянта за ч. 3 ст. 187 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти скасування вироку, провівши судові дебати, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України є вірною.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника та обвинуваченого, судом проведено повне дослідження доказів, наданих сторонами кримінального провадження, яким надана належна правова оцінка. Ряд доказів сторони обвинувачення визнана недопустимими. Судом змінено обвинувачення та визнано його частину необґрунтованою.

Натомість докази, які суд прийняв до уваги підтверджують наявність умислу ОСОБА_8 на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, поєднаний з проникненням у житло.

Так, показаннями свідка ОСОБА_11 , які вона надала під час судового розгляду, даними протоколу проведення слідчого експерименту від підтверджується факт розбійного нападу обвинуваченого 09.12.2019, коли свідок з ОСОБА_10 , підійшли до квартири АДРЕСА_5 , після прогулянки, і їм відчинила двері потерпіла ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_8 з ножем у руках, став між свідком та ОСОБА_10 , проник у квартиру та заштовхав їх разом з ОСОБА_9 всередину. В подальшому ОСОБА_9 , яка стояла обличчям до дверей взялася за ніж, застосуванням якого погрожував обвинувачений, та порізала руки. ОСОБА_8 завів потерпілу до кімнати та почав вимагати віддати йому гроші, шукав цінності по квартирі, забрав у ОСОБА_9 сумку, в якій знаходився гаманець і витяг звідти гроші. Свідок категорично вказувала, що раніше не знала обвинуваченого, в день розбійного нападу побачила його вперше. Свідок надала опис зовнішності нападника, який був одягнутий у темну куртку зі смугами по діагоналі.

При цьому доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість даних протоколу слідчого експерименту від 22.09.2020 колегія суддів вважає необґрунтованими. Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений висловив припущення, що підпис свідка ОСОБА_11 відрізняється від того, який міститься у вказаному вище протоколі слідчого експерименту. Судом було прийнято рішення призначити почеркознавчу експертизу для усунення можливих сумнівів. Хоча експертом констатовано неможливість ні довести, ні спростувати приналежність наявного підпису в протоколі свідку ОСОБА_11 , остання в судовому засіданні не заперечувала своєї участі у ньому. Показання, які були нею надані є логічними та послідовними, а також узгоджуються як з даними вказаного протоколу слідчого експерименту, так і з іншими доказами. Підстав піддавати подальшому сумніву допустимість зазначеного вище доказу колегія суддів також не вбачає.

З матеріалів судового провадження вбачається, що станом на здійснення судового розгляду в суді першої інстанції, потерпіла ОСОБА_9 померла. Тому судом прийнято обґрунтоване, на думку колегії суддів, рішення про допит сина потерпілої, який також в подальшому був визнаний потерпілим - ОСОБА_12 .

З показань потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_9 зателефонувала йому в стані сильного хвилювання та повідомила, що до квартири проник невідомий чоловік, який погрожуючи застосуванням ножа, вимагав віддати гроші та викрав 18-20 тисяч гривень та монету радянського зразка. Вона, намагаючись захистити себе, батька, та жінку, яка доглядала за ним, отримала два ножові порізи. Вказаний чоловік викрав у ОСОБА_9 грошові кошти.

Порадившисьіз ОСОБА_12 , потерпіла викликала поліцію. Як зазначив ОСОБА_12 , мати зателефонувала йому лише через кілька днів після нападу, оскільки була дуже налякана та спочатку не могла чітко пояснити, що сталось. Крім того, потерпілий зазначив, що особисто бачив два порізи на правій руці матері, які були занотовані працівниками поліції при заповненні заяви. ОСОБА_12 зазначив, що матір не зверталась по медичну допомогу, оскільки сама була лікарем і могла самостійно надати собі допомогу.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.12.2019 підтверджується факт звернення ОСОБА_9 до поліції у зв`язку з тим,що 09.12.2019, о 12годині за адресою: АДРЕСА_6 ,невідома особа, погрожуючи предметом, схожим на ніж незаконно заволодла грошовими коштами в сумі 20 000 грн.

Даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2020 підтверджується факт впізнання потерпілою ОСОБА_9 . ОСОБА_8 як особи, яка вчинила розбійний напад 09.12.2019 на її квартиру АДРЕСА_5 , та заволоділа грошовими.

З даних відеозапису, безпосередньо переглянутого в суді першої інстанції, вбачається, що 09.12.2019, поряд із місцем події перебуває особа чоловічої статі, одягнена в куртку сірого кольору з оранжевими ставками. Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним під час судового розгляду, підтвердив належність йому вказаної куртки. При цьому підстав для визнання даних протоколу огляду вказаного відеозапису від 20.07.2020 недопустимим у зв`язку з порушенням ст. 290 КПК України, колегія суддів не знаходить. З даних реєстру матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 вбачається наявність вказаного протоколу. З розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається факт отримання останніх. Зауважень сторони захисту з приводу не надання можливості ознайомитись з вказаним диском, під час ознайомлення, матеріали провадження не містять.

Даними протоколу огляду місця події від 06.07.2020 та предметів від 07.07.2020 підтверджується факт належності ОСОБА_8 куртки сірого кольору зі вставками оранжевого кольору, марки «Snow headquater», розмір «XXL», яку останній добровільно видав слідчому.

Таким чином, викладені вище докази у своїй сукупності доводять факт перебування ОСОБА_8 , одягненого у куртку сірого кольору зі вставками оранжевого кольору спочатку поруч з будинком по АДРЕСА_3 , а в подальшому здійснення розбійного нападу з проникненням у квартиру № 61 за вказаною адресою із погрозою застосування ножа, з вимогою при цьому до потерпілої ОСОБА_9 віддати грошові кошти, яким він в подальшому і заволодів. Доводи ж обвинуваченого про відсутність умислу на розбій спростовуються викладеними вище доказами. Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 на ст. 190 КК України, як про це просив у своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не знаходить.

Таким чином, викладені вище докази повністю спростовують доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 187 КК України. Показання обвинуваченого, на думку колегії суддів, обґрунтовано не прийнято до уваги. Останні спростовуються сукупністю викладених вище доказів.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства України, які б стали підставою для скасування вироку суду.

Покарання ОСОБА_8 призначене з дотримання вимог ст. 65 КК України, відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Печерськогорайонного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1795/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 757/43953/20-к

Категорія КК: ч. 3 ст. 187 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське (Дніпродзержинськ), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2016 за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 08 липня 2024 року о 09 годині 15 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4