Справа № 182/5859/24
Провадження № 1-в/0182/219/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 у відповідність до вимог закону у відношенні засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, проживає у АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі по тексту Нікопольський РВ № 1) ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 у відповідність до вимог закону.

Доводи подання

Вимоги подання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України його зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цього органу. З 24.02.2015 засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Нікопольського РВ № 1. 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ). Законом № 3886-ІХ декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Зазначає, що згідно вироку, вартість викраденого ОСОБА_4 майна на момент вчинення правопорушення, а саме 25 вересня 2014 року становила 575,00 грн., що не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить стосовно засудженого ОСОБА_4 вирішити питання про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 у відповідність до вимог закону.

Позиція сторін

Засуджений у судове засідання не з`явився, тому суд розглянув подання без його присутності за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі засудженого, який був належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник Нікопольського РВ № 1 підтримала подання.

Прокурор підтримав подання Нікопольського РВ № 1.

Мотиви суду

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Як встановлено судом, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України його зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цього органу.

Вирок суду набув законної сили 03.01.2015. За цим вироком ОСОБА_4 з 24.02.2015 перебуває на обліку в Нікопольському РВ № 1.

З особової справи ОСОБА_4 вбачається, що іспитовий строк, встановлений судом, закінчився 03.12.2016. Однак, на розгляді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження від 18.07.2015 за № 0002358 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Зазначені злочини ОСОБА_4 вчинив 17.07.2015, а саме в період іспитового строку. А тому ухвалою суду від 27.06.2018, у задоволенні подання Нікопольського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку у відношенні ОСОБА_4 було відмовлено.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 03.12.2014 встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України 25.09.2014, сума викраденого - 575 грн. 00 коп.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до Закону № 3886-ІХ, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2014 складає 1 218 грн. 00 коп.

Отже, розмір соціальної пільги у 2014 році становить 609 грн. 00 коп. (1 218 грн. : 50% = 609 грн. 00 коп.), а 2 неоподатковуваних мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 1 218 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Як вбачається з вироку Нікопольського міськрайонного суду від 03.12.2014 ОСОБА_4 засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме 25.09.2014 на суму 575 грн. 00 коп., що є меншою ніж 1 218 грн.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання /ч. 2 ст. 74 КК України/.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Враховуючи, що у вчиненому засудженим ОСОБА_4 25.09.2014 діянні вартість викраденого майна становила 575 грн. 00 коп., що на момент вчинення кримінального правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2014 році становило 1 218 грн.), то ОСОБА_4 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Оскільки, ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 грудня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1