Справа № 459/1110/21
Провадження № 1-кп/459/318/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому питання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446 від 21.07.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (востаннє): 27.11.2020 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з іспитовим терміном 2 роки, який не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 20 липня 2021 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи біля приватної прибудинкової ділянки по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 виявив металобрухт у виді металевого ящика та металевої вагонетки, яким вирішив таємно заволодіти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 викликав вантажний автомобіль, яким керував ОСОБА_8 , та незаконно проникнувши безпосередньо на територію вказаної огородженої ділянки, діючи повторно, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, намагався таємно викрасти вищевказаний металобрухт загальною вагою 1 тонна 790 кілограм, а саме завантажив його на автомобіль з метою подальшої реалізації, однак був виявлений сторонніми особами, тим самим не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Також ОСОБА_4 06 серпня 2021 близько 19 години 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_3 , діючи повторно, з метою особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, переслідуючи корисливий мотив, таємно викрав із вищевказаного храму напрестольний хрест вартістю 3000 гривень.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст.185 КК України підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні показами свідків та представника потерпілого, а саме:

- свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що працював дільничним і знає обвинуваченого, оскільки був його адміннаглядовим. Щодо події пригадав, що в той день 06.08.2021 перебував у робочих справах біля Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області і побачив ОСОБА_4 , який ніс перед собою хрест розміром у довжину 30 см, у ширину 15 см. Свідок запитав де обвинувачений його взяв, на що останній відповів, що хрест йому надав священик для того, щоб останній став на шлях виправлення. Після спілкування зі свідком ОСОБА_4 пішов додому, а свідок пішов у церкву поспілкуватись із священиком та монашками. Вони повідомили, що хрест вони нікому не надавали і він зберігався у захристії. Церква була відкрита. Нагляд храму здійснюють його служителі, людей у храмі не було, а відеокамери були, але не працювали. Хрест зник хто його взяв невідомо;

- свідок ОСОБА_11 , сусідка потерпілого ОСОБА_7 , суду повідомила, що влітку 2021 перебуваючи вдома побачила у вікні обвинуваченого, який ходив по території її сусіда ОСОБА_7 . Дана територія - це незавершене будівництво, що по АДРЕСА_4 (Червонограді), яке огороджене сіткою і має дві брами. Вийшовши, вона запитала, що він тут робить, проте відповіді не зрозуміла, тому звернулась до водія вантажного автомобіля, що був припаркований поруч біля подвір`я будинку потерпілого. ОСОБА_4 перекидав гак через огорожу та зачепляв скриню та вагонетку, які там стояли ще з 90-х років. Скриня стояла збоку, ближче до огорожі, а вагонетка ближче до самого будинку. Брама була закрита. Також свідок пригадала, що обвинувачений їй повідомив, що ці речі (скриню та вагонетку) він хоче забрати, продати і встановити грати на вікна. Згодом приїхали брати власника будинку. На той момент скриня була вже на машині, а вагонетку підтягували. Що було далі свідку невідомо, знає лише що було викликано поліцію;

- свідок ОСОБА_12 , брат потерпілого, суду повідомив, що ця територія є власністю його брата ОСОБА_7 , який перебуває за кордоном вже тривалий час. В цей день улітку 2021 до нього зателефонував водій крана, який запитав чи є у його брата будинок на посьолку по АДРЕСА_2 і повідомив, що на території цього будинку щось грузять. Після цього свідок на своїй машині разом із колегою ОСОБА_13 та адвокатом ОСОБА_14 приїхали на дану територію, де побачили, що біля будинку припаркований вантажний автомобіль, на який вже був завантажений металевий ящик, а вагонетку тільки грузили на машину. Територія будинку була огороджена, брама була привідкрита. Він запитав, що відбувається, а обвинувачений йому відповів, що хоче здати ці речі та поставити грати. Також обвинувачений сказав, що йому дозвіл надав якийсь ОСОБА_15 . Свідок зауважив, що ні він, ні його брат власник будинку та території такого доручення обвинуваченому не давав. Тому свідок прийняв рішення викликати поліцію;

- представник потерпілого ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_16 у судовому засіданні повідомив, що на початку весни 2021 у церкві по АДРЕСА_3 (на даний час м. Шептицький) зник хрест із святилища довжиною 30 см, шириною 15 см, не золотий, а просто пофарбований золотистою фарбою, металевий, на кожному із кутів хреста є камінчики (звичайні, не дорогоцінні). Пригадав, що прийшли до нього працівники поліції і запитали чи це хрест з храму. Представник зауважив, що хрест був за захристієм, куди людям не можна заходити, хоча там немає жодного знаку про заборону входу людям. На момент коли стався даний випадок місце іконостасу ще не було відгороджено. Хрест був придбаний за гроші парафіян і використовувався виключно для богослужінь, в приватні руки не передавався. Також представник потерпілого повідомив, що обвинуваченого у храмі не бачив, а хрест йому повернула поліція. Приблизна вартість викраденого - 3000 грн;

- свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що з обвинуваченим розмовляв по телефону, оскільки він замовив його машину із маніпулятором забрати якісь речі, а саме вагонетку і ящик металевий. Свідок займається прийомом таких речей, забирає їх своєю вантажною машиною, тому і погодився. Чи була домовленість про кошти не пригадує. Свідок зауважив, що дані речі мали зважуватись і реалізовуватися по ціні металобрухту (на той момент ціна за тонну була 5-6 гривень). ОСОБА_4 на місці події був сам. На подвір`я свідок не заїжджав, оскільки ОСОБА_4 не міг відкрити браму (там був дротик між брамами, все заросло і він не міг її відчинити). Тому свідок сказав, що зможе дістати вищевказані речі з місця, де припаркована машина. На машину ОСОБА_8 нічого собі не встиг завантажити, а просто маніпулятором трішки відірвав від землі. Свідок звернув увагу, що сусідка, яка проживає поруч, почала сваритися із Рабієм та кричати, що все це не його, а інших власників. Тому припинив вантажити вищевказані речі.

Крім показів свідків та представника потерпілого, наданих суду, вина ОСОБА_4 повністю доводиться та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та безпосередньо досліджених судом під час судового розгляду, а саме наступними письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_12 від 20.07.2021, який просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 20.07.2021 близько 15:00 год намагалась викрасти металеву вагонетку та металеву скриню з території земельної ділянки, яка огороджена та розташована по АДРЕСА_2 , а також належить його братові (т. 2 ст. 216);

- заявою ОСОБА_12 від 20.07.2021, який надає дозвіл на проведення огляду земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні та розташована по АДРЕСА_2 (т. 2 ст. 217);

- даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 20.07.2021 та додатку до нього компакт-диску, який був досліджений у судовому засіданні, відповідно до яких було проведено огляд відрізку дороги по АДРЕСА_2 та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок (будівництво не завершене). Під час огляду було виявлено та вилучено вагонетку та металевий ящик (т. 2 ст. 218-220);

- даними, які містяться у виписці з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 31.10.89 №417, відповідно до якого надано гр. ОСОБА_7 у безстрокове користування земельну ділянку у АДРЕСА_5 , площею 600 м? під будівництво індивідуального житлового будинку по індивідуальному проекту і господарської будівлі (т. 2 ст. 221-222);

- даними, які містяться у Договорі про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 17.08.1990, укладеного між Червоноградською міською радою народних депутатів та ОСОБА_7 , відповідно до якого земельну ділянку надано в безстрокове користування для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_5 (т. 2 ст. 223-224);

- даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 09.08.2021 та фототаблицею до протоколу, відповідно до яких встановлено, що на території ділянки КП «Комунальник» розміщена сертифікована вага, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № НОМЕР_1 (чинне до 31.12.2021), з використанням якої було проведено зважування металобрухту: металевої вагонетки та металевого ящика. Після зважування було зафіксовано загальну вагу, яка становила 1 тонна 790 грам (т. 2 ст. 226-239);

- даними, які містяться у довідці №21/07 від 21.07.2021, виданій ТОВ «Компанія Дністер», відповідно до якої ціна брухту чорних металів станом на 20.07.2021 становить 7,20 грн за кг без ПДВ (т. 2 ст. 241);

- заявою ОСОБА_16 від 06.08.2021, який просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому йому особу, яка знаходячись в приміщенні храму АДРЕСА_6 , 06.08.2021 близько 19:40 год викрала з престолу хрест напрестольний, чим завдала матеріальних збитків на 3 000 грн (т. 2 ст. 245);

- заявою ОСОБА_16 від 06.08.2021, який надає дозвіл на проведення огляду в храмі Св. Юрія за адресою: АДРЕСА_3 у зв`язку із крадіжкою з даної церкви (т. 2 ст. 246);

- даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 06.08.2021 та фототаблицею до протоколу, відповідно до яких було проведено огляд церкви Святого Юрія, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду ОСОБА_16 показав, де знаходився хрест (т. 2 ст. 247-252);

- заявою ОСОБА_4 від 06.08.2021, який добровільно видав працівникам поліції вищевказаний хрест (т. 2 ст. 253);

- даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 06.08.2021 та фототаблицею до протоколу, відповідно до якого було проведено огляд приміщення Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, в холі якого знаходився чоловік приблизно років 35, який представився як ОСОБА_4 та який надав працівникам поліції церковний хрест. Даний чоловік повідомив, що взяв хрест у церкві Св. Юрія. Під час огляду було виявлено та вилучено хрест довжиною приблизно 30 см, золотого кольору із синіми вставками (т. 2 ст. 254);

- даними, які містяться у протоколі огляду речового доказу від 07.08.2021 та фототаблицею до протоколу, відповідно до яких було проведено огляд релігійного хреста золотого кольору із зображенням розп`яття Ісуса Христа, який було викрадено із храму Святого Юрія в м. Червонограді. Під час огляду встановлено, що довжина хреста становить 32 см, ширина хреста становить 18 см. Вага оглядаємого хреста - 1 кг. 214 грам. На вказаному хресті зображено розп?яття Ісуса Христа. По всій конструкції хреста наявні візерунки різної форми релігійного типу. Додаткові кольори розміщені на хресті є блакитний, синій, білий, які є другорядними поміж основного золотого кольору. На зворотній стороні хреста наявний надпис церковно-слов?янською мовою: «Хресту твоєму покланяємось Владико». Хрест ззовні не пошкоджений (т. 2 ст. 256-258);

- заявою ОСОБА_16 від 11.08.2021, який повідомляє, що аналогічний хрест є у наявності для продажу в релігійному інтернет магазині «Церковна крамниця Львівської архиєпархії УГКЦ» за ціною 3000 грн (т. 2 ст. 260).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ці докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Із висновку судово-психіатричного експерта №1259 від 23.11.2023 встановлено, що судовий експерт-психіатр виснував наступне: ОСОБА_4 на даний час психічною хворобою не страждає, виявляє органічний розлад особистості, синдром лобної долі, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій (08.03.2021р., 20.07.2021р., О6.08.2021р.) ОСОБА_4 виявляв органічний розлад особистості, синдром лобної долі. Наявні у ОСОБА_4 порушення в емоційно-вольовій та мнестичній сферах мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття ним рішень, усвідомлення власного місця і ролі в цій ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому, під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в амбулаторному порядку за місцем перебування. Судовий експерт-психолог дійшов до наступних висновків: ОСОБА_4 властиві індивідуально-психологічні особливості особистості емоційно-вольова лабільність, бездумність вчинків, зниження процесів пам`яті, уваги, зосередження, утримання та відволікання, знижена активна увага її нестійкість та концентрація, присутні стійкі комфабуляції. На момент проведення експертизи у ОСОБА_4 встановлено: високий рівень тривоги, емоційно-вольова лабільність, імпульсивність. На момент вчинення інкримінованих йому діянь, за наданими матеріалами справи, а саме 08.12.2021, 20.07.2021 та 06.08.2021 р. р. ОСОБА_4 не знаходився в жодному з психологічних емоційних станів, які могли вплинути на його свідомість та поведінку, відповідно обмеживши його можливість усвідомлювати значення своїх та передбачати наслідки. У ОСОБА_4 встановлені психологічні зміни структури особи за психоорганічним симптомокомплексом, які не знаходяться в прямому зв`язку з обставинами справи, за наданими матеріалами кримінального провадження, та спроможний надавати покази (т.2, а. с. 189-193).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В судовому засіданні прокурор просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Захисник проти застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 не заперечив.

ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав та просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру мати ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії IV НОМЕР_2 , видане 07.05.1986) в судовому засіданні просила задовольнити клопотання прокурора та захисника.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Як вбачається із змісту ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (ст. 94 КК України).

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При вирішення питання чи слід застосовувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним суспільно небезпечних діянь, які відповідності до ст.12 КК України підпадають під ознаки нетяжкого та тяжкого злочину.

Також суд враховує особу ОСОБА_4 , який на диспансерному обліку у лікаря нарколога знаходиться з 2013 року з приводу алкогольної залежності, за медичною допомогою до лікаря психіатра на протязі останніх 5-ти років звертався з розладом особистості та поведінки спричинені ураження головного мозку ЧМТ, а також ОСОБА_4 встановлена друга група інвалідності.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду. Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

За встановлених обставин суд, керуючись законом, висновком експерта, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним поза будь-яким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, у стані обмеженої осудності.

Згідно з ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України виявляв органічний розлад особистості, синдром лобної долі, тобто не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому суд дійшов до висновку, що до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід у даному об`єднаному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, ст.ст. 92-94 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази: релігійний хрест золотого кольору із зображенням розп`яття Ісуса Христа повернути представнику потерпілого (храму Святого Юра Єпархіального управління Сокальсько Жовківської Єпархії).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_17