Справа №639/4605/24
Провадження №1-в/639/311/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, засудженого:

-16.09.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі,

відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили подання розглядати без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Отже, при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 16.09.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 13.01.2020 року, кінець строку відбування покарання 13.01.2025 року.

На момент розгляду подання 15.08.2024 року засуджений відбув 4 роки 7 місяців 1 день, лишилось 4 місяці 29 днів.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 прибув до ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - 19.01.2021 року. Мав 1 стягнення, заохочень не мав. Працевлаштований в установі на посаді різнороба. До праці ставиться сумлінно, до майна установи і предметів праці - дбайливо. Приймає активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах споруд установи, що було зруйновано внаслідок авіаційного удару 05.03.2022 року під час військового вторгнення РФ на територію України. Під час перебування в місцях позбавлення волі режим тримання порушував, мав 2 (два) стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 7 (сім) разів заохочувався адміністрацією установи. На заходи виховного характеру реагує позитивно. За характером спокійний, має охайний вигляд. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. Приймає участь у програмі диференційного виховного впливу «Подалання алкогольної та наркотичної залежності», до реалізації ставиться із зацікавленістю. З представниками установи ввічливий, сумлінно виконує їхні вимоги. Зв`язок з рідними підтримує шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки, передачі. Мав позов 8 635 грн. 45 коп., виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений з власної ініціативи позов відшкодував в повному обсязі. Вину у скоєному злочині визнає повністю.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик ймовірної небезпеки для суспільства як низький.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання останній має 7 заохочень, мав 3 стягнення, які погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 року на невідбуту частину 4 місяці 29 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1