УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000288 від 04.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000288 від 04.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014, право на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи (далі по тексту - ВПО) має ряд категорій громадян України, зокрема, особи, які після введення Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану перемістилися з території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії.

Відповідно до п. 2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 (далі по тексту - Порядок), допомога надається особам, які перемістилися з території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії.

Згідно п. 5 Порядку, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, на підставі п. 6 Порядку, для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Порталу Дія. У заяві зазначається: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) заявника; реєстраційний номер облікової картки платника податків; дата народження; відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа; адреса місця, куди перемістилася особа, та контактний номер телефону; номер поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги заявника або номер банківського рахунку (за стандартом ІВАN) заявника для виплати допомоги; наявність статусу особи з інвалідністю; відомості про неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою. Інформація про неповнолітню дитину включається до заяви одного з батьків.

Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.

Відповідно до п. 3 Порядку, допомога надається щомісячно включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3 000 грн.; для інших осіб 2 000 грн. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Так, у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, але не пізніше 21.04.2022, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння, шляхом обману, бюджетними грошовими коштами, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 21.04.2022 у денний час доби, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, шляхом обману, усвідомлюючи, що вона з 2019 року фактично проживає у м. Вінниця, діючи з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, використовуючи веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » подала у електронній формі заяву про надання їй та її малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 статусу внутрішньо переміщених осіб, в якій заповнила всі необхідні поля в тому числі вказала місце їх реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 та зазначила адресу куди вони перемістились (фактичне місце проживання/перебування), а саме: АДРЕСА_2 . При цьому, остання повідомила недостовірні дані щодо реальної дати переїзду з місця реєстрації до місця фактичного проживання.

Крім того, ОСОБА_6 , використовуючи вказаний веб-портал зазначила номер банківського рахунку AT «Таскомбанк» для подальшого отримання виплат, а саме IBAN НОМЕР_1 .

На підставі поданих ОСОБА_6 відомостей до веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » їй та її малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були сформовані електронні довідки № 509- від 21.04.2022 (на ОСОБА_6 ) та № 509- від 21.04.2022 (на ОСОБА_7 ), після чого рішенням управління соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради заявниці призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до умов Порядку 332, а саме з 01.03.2022 по 31.03.2022 в розмірі 2 000 грн., з 01.04.2022 по 29.06.2023 в розмірі по 5 000 грн щомісячно.

Вказану допомогу на проживання, загальною сумою 77 000 грн., було перераховано Міністерством соціальної політики України на особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», з березня 2022 по червень 2023 року після чого 29.06.2024 ОСОБА_6 самостійно через веб-ресурс «Портал Дія» знялась з обліку ВПО.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_6 державі, в особі Міністерства соціальної політики України, завдано майнової шкоди на загальну суму 77 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, але не пізніше 29.06.2023, у ОСОБА_6 , яка попередньо 29.06.2023 самостійно, через веб-ресурс «Портал Дія», знялась з обліку ВПО, виник повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Так, ОСОБА_6 29.06.2023, діючи повторно, з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, використовуючи веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », подала у електронній формі заяву про поновлення статусу ВПО їй та її малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно заповнивши усі необхідні поля про фактичне місце проживання та відомості про особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», для подальшого отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_6 та її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знову взято на облік як ВПО та їм обом було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5 000 грн..

Після чого, 30.07.2023, ОСОБА_6 , отримавши виплату в розмірі 5 000 грн. за липень 2023 року, самостійно, через веб-ресурс «Портал Дія», знялась з обліку ВПО.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_6 державі, в особі Міністерства соціальної політики України, завдано майнової шкоди на загальну суму 5 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Крім того, у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, але не пізніше 02.08.2023, у ОСОБА_6 , яка попередньо 30.07.2023 самостійно, через веб-ресурс «Портал Дія», знялась з обліку ВПО, виник повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Так, ОСОБА_6 02.08.2023, діючи повторно, з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, використовуючи веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », подала у електронній формі заяву про взяття на облік ВПО її та її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повторно заповнивши усі необхідні поля про фактичне місце проживання та відомості про особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», для подальшого отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_6 та її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знову взято на облік як ВПО та їм обом було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5 000 грн..

Після чого, 14.08.2023, ОСОБА_6 , отримавши виплату в розмірі 5 000 грн. за серпень 2023 року, самостійно, через веб-ресурс «Портал Дія», знялась з обліку ВПО.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_6 державі, в особі Міністерства соціальної політики України, завдано майнової шкоди на загальну суму 5 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Крім того, у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, але не пізніше 22.08.2023, у ОСОБА_6 , яка попередньо 14.08.2023 самостійно, через веб-ресурс «Портал Дія», знялась з обліку ВПО, виник повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Так, ОСОБА_6 22.08.2023, діючи повторно, з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, використовуючи веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », подала у електронній формі заяву про взяття на облік ВПО її та її малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не переміщався з тимчасово окупованої території України та у м. Вінниця не проживав, повторно, заповнивши усі необхідні поля про фактичне місце проживання та відомості про особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», для подальшого отримання грошових коштів.

Відповідно до Порядку № 332 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) введено контроль за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Нацсоцслужби, зокрема шляхом проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Так, під час проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування таких осіб та за відсутності їх за фактичним місцем проживання/перебування посадові особи, які провели перевірку, складають відповідний акт за формою згідно з додатком 4 (далі - акт) та у день проведення перевірки інформують особу, щодо якої проведено перевірку, про необхідність у строк до 14 робочих днів прибути до органу соціального захисту населення за місцем перебування на обліку для проходження ідентифікації з метою подання заяви в довільній формі щодо відсутності змін в адресі місця фактичного проживання/перебування відповідно до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб. Інформування здійснюється телефоном або за допомогою іншого доступного засобу зв`язку, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Таким чином, вказана заява 05.10.2023 спрямована до ПК «ІІС «Соціальна громада» для подальшого її опрацювання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 після здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання незаконної грошової допомоги на себе та своїх дітей, ОСОБА_6 , 05.12.2023, особисто прибула за викликом до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, що розташоване за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Замостянська, 7.

Перебуваючи в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, ОСОБА_6 подала заяви про взяття на облік ВПО ( № 509- на ОСОБА_6 , № 509- на ОСОБА_7 та № 509- на ОСОБА_8 ) тим самим повідомила працівникам Управління недостовірні дані щодо переміщення її дітей із тимчасово окупованої території України.

На підставі поданих ОСОБА_6 заяв про взяття на облік ВПО їй, її малолітнім синам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були сформовані довідки № 509- від 22.08.2023 (на ОСОБА_6 ), № 509- від 22.08.2023 (на ОСОБА_8 ) та № 509- від 22.08.2023 (на ОСОБА_7 ), після чого, рішенням управління соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, заявниці призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до умов Порядку 332, а саме з 01.08.2023 в розмірі 8 000 грн. щомісячно.

Вказану допомогу на проживання, загальною сумою 51 000 грн., було перераховано Міністерством соціальної політики України на особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», з вересня 2023 по лютий 2024 року.

Після чого, 26.03.2024, ОСОБА_6 знову звернулась до Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з новою заявою.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_6 державі, в особі Міністерства соціальної політики України, завдано майнової шкоди на загальну суму 51 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Крім того, у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, але не пізніше 26.03.2024, у ОСОБА_6 виник повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману, що призначаються у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Так, ОСОБА_6 26.03.2024, діючи повторно, з корисливих мотивів та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди державі і бажаючи їх настання, з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, звернулась до Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де подала заяви про взяття на облік ВПО ще двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (заява № 509- від 26.03.2024), який переміщався з тимчасово окупованої території України та у м. Вінниця не проживав, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (заява № 509- від 26.03.2024), який у травні 2024 зник за невстановлених досудовим розслідуванням обставин.

На підставі поданих ОСОБА_6 заяв про взяття на облік ВПО її малолітнім синам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були сформовані довідки № 509- від 26.03.2024 (на ОСОБА_10 ) та № 509- від 26.03.2024 (на ОСОБА_9 ) після чого рішенням управління соціального захисту населення (Лівобережне) департаменту соціальної політики Вінницької міської ради заявниці призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до умов Порядку 332, а саме з 01.03.2024 в розмірі 14 000 грн. щомісячно.

Вказану допомогу на проживання, загальною сумою 56 000 грн., було перераховано Міністерством соціальної політики України на особовий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_6 в AT «Таскомбанк», з березня 2024 по червень 2024 року.

В результаті вказаних умисних, корисливих, злочинних дій ОСОБА_6 державі, в особі Міністерства соціальної політики України, завдано майнової шкоди на загальну суму 56 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно.

Крім того, ОСОБА_6 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 190, продовжуючи свої злочинні дії, достовірно усвідомлюючи, що на особовому рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому на її ім`я в AT «Таскомбанк», знаходяться грошові кошти, якими остання заволоділа шляхом обману у період з квітня 2022 року по червень 2024 року, отримавши їх у якості соціальних виплат на допомогу для проживання внутрішньо переміщеним особам, вирішила здійснити їх легалізацію з метою надання вигляду правомірності володіння та користування останніми.

З цією метою, ОСОБА_6 , діючи умисно, у вищевказаний період часу, перебуваючи за адресою фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний термінал із операційною системою «Android», переходила до застосунку онлайн банкінгу AT «Таскомбанк» де здійснювала онлайн-транзакції з перерахунку грошових коштів з особистого рахунку IBAN НОМЕР_1 на інший особистий рахунок AT «Таскомбанк» IBAN НОМЕР_2 , власником якого також є ОСОБА_6 ..

У наслідок зазначених протиправних дій, ОСОБА_6 , перераховано грошові кошти у загальній сумі 33 069 грн., тим самим остання реалізувала свій злочинний умисел спрямований на здійснення фінансових операцій з майном, а саме грошовими коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, пов`язаного з легалізацією майна одержаного злочинним шляхом.

Таким чином ОСОБА_6 , легалізувала та використала грошові кошти в загальній сумі 33 069 грн..

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а саме вчинення фінансової операції та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації доходів.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Запорізької області Михайлівського району смт. Михайлівка, громадянка України, українка, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судима.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. За злочин, передбачений ч. 1 ст. 209 КК України законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 враховуються наступні обставини відповідно до ст. 178 КПК України:

п. 1 - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а саме вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: допитом представника потерпілого Міністерства соціальної політики України ОСОБА_11 , допитами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , поясненнями ОСОБА_6 , документами отриманими в ході тимчасового доступу у АТ «Таскомбанк» та Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, а також висновком судово-економічної експертизи № 2461/24-21 від 06.08.2024.

п. 2 - тяжкість покарання, а саме відповідно до ч. 1 ст. 209 КК України за скоєння даного виду кримінального правопорушення, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років.

п. 3 підозрювана ОСОБА_6 являється повнолітньою.

п. 4-5 підозрювана ОСОБА_6 ніде не працює та не навчається, офіційно не одружена, проживає зі співмешканцем ОСОБА_12 , мешкає у його квартирі (кімната гуртожитку), що підтверджується матеріалами кримінального провадження і свідчить про наявність соціальних зав`язків в місці її постійного проживання та про можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

п. 6 підозрювана ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, систематично порушує громадський порядок, веде аморальний спосіб життя , не належним чином виконує батьківські обов`язки та зловживає наркотичними речовинами, що підтверджується характеристикою з місця проживання і свідчить про наявність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання та про можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

п. 7 підозрювана ОСОБА_6 не має власного нерухомого майна, не працює та не має постійного заробітку, що свідчить про неможливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

п. 8 підозрювана ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, відбувала покарання у виді позбавлення волі, наразі в силу ст. 89 КК України є не судимою, що підтверджується довідкою про судимість, і з урахуванням вчинених нею злочинів свідчить про можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Також варто зазначити, що ОСОБА_6 є фігурантом у таких кримінальних провадженнях: № 0000606 від 15.08.2024 за ч. 1 ст. 307 КК України розслідування у якому розпочато за фактом розповсюдження нею наркотичних речовин; № 0000590 від 06.08.2024 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісти малолітнього ОСОБА_10 , 2024 р.н.

п. 10 підозрюваній ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, що підтверджується повідомленням про підозру від 16 серпня 2024 року.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000288 від 04.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 16.08.2024, остання підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно, а також у легалізації (відмиванні) майна, одержаного злочинним шляхом.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також, що цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин за ч. 1 ст. 209 КК України є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до шести років, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрювана може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, ОСОБА_6 є уродженкою Запорізької області, власного житла немає, у м. Вінниці проживає у гуртожитку, веде антисоціальний спосіб життя, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, що також підтверджує існування ризику переховування від слідства та суду з метою уникнення покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останньої, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що вона обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрювана наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні трьох дітей. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , відомості про її майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, майнову шкоду завдану державі, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та є спів мірним з вчиненими кримінальними правопорушеннями.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 20.08.2024.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції в Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя