Провадження № 1-в/592/402/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженої ОСОБА_4 про перерахунок строку відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Катеринівка Глухівського району Сумської області, громадянка України, раніше не судима, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , засуджена вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024 за ч. 2 ст. 114-2, ст. 69 КК України до одного року і двох місяців позбавлення волі. У строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строк тримання під вартою і визначено строк відбування покарання з 09.06.2023. 08.08.2024 Полтавським апеляційним судом вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2024 скасовано в частині призначеного покарання, постановлено новий вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.08.2024.

Тимчасово перебуваючи в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» засуджена подала клопотання про перерахунок строку відбування покарання. Так просить зарахувати у строк покарання строк тримання під вартою як один день тримання під вартою до двох днів позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджена відмовилася від клопотання.

Прокурор вважав, що клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м.Суми, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

З повідомлення ДУ «Сумський слідчий ізолятор» вбачається, що ОСОБА_4 утримувалася в установі тимчасово, а 29.08.2024 її відправлено до відбування покарання до ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)».

Зазначена колонія знаходиться у м. Харкові, тобто за межами територіальної юрисдикції Ковпаківського районного суду м.Суми.

За загальними засадами кримінального провадження не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками. У випадках і порядку, передбачених цим Кодексом, певні категорії осіб (неповнолітні, іноземці, особи з розумовими і фізичними вадами тощо) під час кримінального провадження користуються додатковими гарантіями.(ст.10 КПК України)

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.(ч.1 ст. 21 КПК України)

Процесуальний закон визначає, що судочинство здійснюється судом згідно правил визначеним КПК України (ч.1 ст. 30 КПК України). Поряд з цим закон визначає поняття територіальної, інстанційної та предметної підсудності судів при розгляді кримінальних проваджень (ст.ст. 32 - 33-1 КПК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Наведені положення закону вказують на те, що сторони кримінального провадження мають звертатися до суду у спосіб визначений законом. Суд відповідно має право вирішувати лише ті питання які віднесені до його повноважень.

Законом передбачено вирішення судом питань у порядку виконання вироків, які набрали законної сили.

Зокрема згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Аналізуючи наведений зміст положень закону вбачається, що на стадії виконання вироку право вирішувати клопотання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку має суд в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання або суд, який ухвалив вирок. З наведеного слід зробити висновок, що засуджений має право подавати клопотання до відповідного суду за місцем відбування покарання або суду, який ухвалив вирок. Таке положення закону узгоджується з загальними засадами судочинства.

З наведених норм також вбачається, що законом визначено суд який має повноваження розглядати такі клопотання. Тобто повноваження для розгляду зазначених клопотань віднесено не до усіх судів, а лише до суду до територіальної юрисдикції якого належить місце де засуджений відбуває покарання або суду, який ухвалив вирок.

Положеннями ст. 86 КВК України визначено, що засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях.

Натомість згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення. Метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.(ст.2 Закону)

Згідно наведених положень закону таке клопотання засудженою має бути подане до відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджена має відбувати покарання, тобто за місцем розташування колонії або до суду, який ухвалив вирок.

Узагальнюючи наведене вбачається, що заява засудженої не належить до розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми. В цілому заява засудженої подана з порушенням п. 14 ч. 1 ст. 537, п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, а саме до неналежного суду.

Ураховуючи наведене у задоволенні клопотання слід відмовити через те, що розгляд поданого клопотання не належить до повноважень Ковпаківського районного суду м.Суми.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про перерахунок строку відбування покарання.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1