УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001159 від 17.07.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, із вищою освітою, одруженого, без дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , працюючий на посаді головного спеціаліста Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області та в.о. начальника Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

12 вересня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001159 від 17.07.2024 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001159 від 17.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів відділу Одеської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 21.09.2024 включно з можливістю внесення застави у розмірі 2422400 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2024 скасовано вищевказану ухвалу та відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 20.09.2024 включно з можливістю внесення застави у розмірі 2422400 грн.

Постановою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та звернув увагу на співпрацю зі слідством, має міцні соціальні зв`язки та тяжкі хвороби. Просили зменшити розмір застави.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

23.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 21.09.2024 включно з можливістю внесення застави у розмірі 2422400 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2024 скасовано вищевказану ухвалу та відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 20.09.2024 включно з можливістю внесення застави у розмірі 2422400 грн.

Постановою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 (трьох) місяців.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 57-к о/с від 11.02.2022 року ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Начальником ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_7 05.10.2021 затверджено «Посадову інструкцію головного спеціаліста Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області» (далі - Посадова інструкція).

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції, метою посади є надання адміністративних послуг з оформлення паспортів громадянина України та паспортів громадянина України для виїзду за кордон, здійснення прийому документів та оформлення справ з питань набуття/припинення громадянства України.

Розділом 3 Посадової інструкції визначено основні посадові обов`язки, серед яких: надання послуг громадянам з оформлення, видачі, обміну паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду закордон; здійснення перевірок відносно осіб, які подали документи на оформлення паспорта громадянина України у формі картки, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, про що у визначенні терміни прийняття (надання) рішення на друк; проведення процедури встановлення особи у визначенні терміни…; здійснення прийому іноземців та осіб без громадянства з питань громадянства України; забезпечення підготовки матеріалів та мотивованого листа до територіального органу, з метою внесення коригувань до інформаційної підсистеми «Недійсні документи», відносно інформації, яка була внесена попередньо недостовірною; здійснення взаємодії із Центром надання адміністративних послуг, щодо надання адміністративної послуги громадянам з оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, уклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року фотокарток при досягнені 25 або 45 річного віку; проведення вилучення, визнання недійсним (анулювання) та знищення недійсних паспортних документів; та інші посадові обов`язки.

Згідно відомості про ознайомлення із посадовою інструкцією начальника Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області, яка 05.10.2021 затверджена начальником ГУ ДМС в Одеській області, 22.09.2023 ОСОБА_4 були надані повноваження начальника Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області.

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції начальника Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області, метою посади є забезпечення реалізації державної політики з питань міграції, протидії нелегальній (незаконній) міграції та громадянства працівниками відділу.

Розділом 3 Посадової інструкції начальника Білгород-Дністровського відділу ГУ ДМС в Одеській області визначено основні посадові обов`язки, серед яких: керівництво відділом, забезпечення виконання завдані і функцій, покладених на відділ…; організація діяльності відділу…; забезпечення прийому та оформлення справ з питань набуття/припинення громадянства України, підготовки подання про втрату громадянства України; організація та контроль за проведенням заходів щодо: розгляду справ про адміністративні правопорушення та прийняття рішень про притягнення до адміністративної відповідальності порушників міграційного законодавства, оформлення добровільного повернення, примусового повернення, примусового видворення, реадмісії, поміщення іноземців та осіб без громадянства до Пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України; та інші посадові обов`язки.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням, тобто ОСОБА_4 є особою, яка постійно здійснює функції представників влади.

Згідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 20.08.2014 № 360, основними завдання ДМС є, у тому числі, виконання у межах повноважень, передбачених законом правозастосовних і правоохоронних функцій (пункт 38 вказаного Положення).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу і на нього поширюються положення вказаного закону.

У відповідності до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженого Законом України 08 травня 2024 року № 3684-IX з 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час на території України діє воєнний стан, про який ОСОБА_4 достовірно обізнаний.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України, Військовому командуванню (у тому числі Державної прикордонної служби України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування визначено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Пунктом 3 Указу Президента України визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, статтею 33 Конституції України, яка передбачає право вільно залишати територію України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, встановлюються обмеження на перетин державного кордону України.

Крім того, згідно листа Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

Згідно до статей 2, 9 Закону України «Про державний кордон України», Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, ОСОБА_4 будучи працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, (із змінами від 13 жовтня 2023 року № 1081) виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, керуючись злочинним умислом спрямованим на незаконне збагачення, тобто діючи з корисливих мотивів, став на шлях злочинної діяльності з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, за наступних обставин.

Разом з цим, зважаючи на встановлені обмеження щодо перетину держаного кордону під час дії на території України правового режиму воєнного стану, у ОСОБА_4 , у невстановлений час та місці, однак не пізніше 13.07.2024, виник злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення громадян України чоловічої статі, призовного віку через державний кордон України до Республіки Молдови поза офіційними пунктами пропусків, а також керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

З цією метою ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою разом з невстановленими на даний час досудовим розслідування особами розробили злочинний план, у відповідності до якого, невстановлені на даний досудовим розслідуванням особи мали підшукувати, у тому числі за допомогою мобільного додатку Telegram, WhatsApp, громадян України призовного віку, які мають бажання перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, надавати їм поради та вказівки щодо прибуття у визначений час та визначене місце, забезпечити їх тимчасовим житлом на період підготовки до безпосереднього переправлення через державний кордон України, а ОСОБА_4 в свою чергу власним також транспортом мав доставити до місця майбутнього незаконного перетину державного кордону України та забезпечити безперешкодне пересування по території Одеської області.

Так, громадяни України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з відсутність законних підстав для офіційного виїзду за кордон, будучи особами призовного віку, бажаючи перетнути державний кордон України, всупереч порядку проходження прикордонного контролю, приблизно в період з травня по липень 2024 року, використовуючи мобільний додаток «Telegram», розпочали пошук публікацій про оголошення щодо організації виїзду чоловіків за кордон з України у Telegram каналах, та знайшовши відповідні публікації та пропозиції, розпочали обговорення щодо деталей такого незаконного виїзду закордон, а саме дату, час, маршрут та вартість послуги, та інші умови, надавши згоду на таке їх незаконне перенаправлення через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 виконуючи свою роль відповідно до розробленого злочинного плану, 13.07.2024 року, перебуваючи за місцем своєї службової діяльності у Білгород-Дністровському відділі ГУ ДМС в Одеській області за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно в період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год 50 хв. звернувся до раніше не знайомого йому інспектора прикордонної служби 1 категорії групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11 , який перебував у даній установі з метою виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон для своєї дружини, із запитанням чи дійсно ОСОБА_11 є діючим прикордонником, та отримавши позитивну відповідь в ході подальшої розмови запропонував ОСОБА_11 сприяти йому у організації незаконного перенаправлення осіб державний кордон з України до Республіки Молдова, а саме чотирьох громадян України призовного віку, чоловічої статі, поза встановлених пунктів пропуску, запропонувавши за таке сприяння надати йому грошові кошти, приблизно по 2500 доларів США за кожну особу.

Під час спілкування, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_11 обмінятись особистими номерами мобільних телефонів, та надав свій особистий номер телефону НОМЕР_2 , на чому їх зустріч закінчилась.

В подальшому ОСОБА_11 усвідомлюючи протиправність дій та висловленої пропозиції ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів та у подальшому діяв під їх контролем.

Після чого, 17.07.2024 із застосуванням мобільного додатку «WhatsApp», ОСОБА_4 використовуючи свій власний номер мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав ОСОБА_11 приблизно о 08 год. 45 хв. повідомлення «Доброе утро, можешь говорить?» на яке ОСОБА_11 передзвонив приблизно о 09 год. 07 хв., та в ході розмови ОСОБА_4 повідомив, що чотири громадянина України, яких він планує незаконно переправити через державний кордон України до Республіки Молдова, наразі не перебувають у АДРЕСА_3 , та йому необхідно розуміти дату та час їх прибуття для організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, та знову запропонував ОСОБА_11 неправомірну вигоду за сприяння у таких діях, у сумі по 2500 доларів США за кожного громадянина, зазначивши про зустрічі для обговорення всіх деталей, домовившись орієнтовно зустрітись 20.07.2024.

19.07.2024 під час листування у мобільному додатку «WhatsApp» ОСОБА_4 та ОСОБА_11 домовились зустрітися.

Після чого, того ж дня 19.07.2024 приблизно у період часу з 17 год. 50 хв. по 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зустрілися у парку «Михайлівський», що розташований між вулицями Незалежності, Шевченка, Михайлівської та Крилова в місті Білгород-Дністровський Одеської області, та розпочали розмову у автомобілі Lexus RX 450H, д.н.з. НОМЕР_3 , на якому прибув ОСОБА_4 .

Під час розмови ОСОБА_4 знову висловив прохання у сприянні незаконному переправленні через державний кордон України до Республіки Молдова вже 3 (трьох) громадян України, призовного віку чоловічої статі, поза встановлених пунктів пропуску, почавши розпитувати яким чином можливо це буде відбуватись, та де, коли та яку відстань їм необхідно буде пройти, та скільки це може зайняти часу.

Разом з цим, ОСОБА_4 зазначив, що раніше він планував незаконно переправити через державний кордон України 4 (чотирьох) чоловіків, але у зв`язку з непередбачуваними обставинами один з них наразі точно відповіді не надав, зазначивши, що у разі якщо він буде незаконно переправляти 3 (трьох) громадян України, то сума грошових коштів, яку він має намір надати ОСОБА_11 складатиме у розмірі 9000 доларів США (по 3000 доларів США за кожного громадянина), та точну кількість осіб йому буде відома найближчим часом, про що він повідомить додатково.

Також ОСОБА_4 вказав, що з м. Одеса до м. Білгород-Дністровський він буде особисто доставляти вищевказаних чоловіків, та забезпечить їм реєстрацію місця проживання у Білгород-Дністровському районі, а також повістки про їх виклик до місцевого ІНФОРМАЦІЯ_7, для їх безперешкодного прибуття та проїзду по території Одеської області, а також подальшого їх незаконного перенаправлення через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_11 вимушено погодився на висловлену пропозицію ОСОБА_4 та вони домовились, що незаконне перенаправлення через державний кордон України вищевказаних чоловіків буде відбуватись приблизно 23.07.2024, на ділянці державного кордону, яка входить до відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_8 ДПСУ, та маршрут руху вони обговорять пізніше, а також ОСОБА_4 зазначив, що грошові кошти він буде надавати ОСОБА_11 частинами, а саме спочатку він надасть половину вищевказаної суми, та решту грошових коштів після того як дані чоловіків незаконно перетнуть державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, та на цьому зустріч закінчилась.

20.07.2024 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 у мобільному додатку «WhatsApp» надіслав повідомлення ОСОБА_11 зі змістом: «Стол накрывать будем на троих», маючи на увазі, що він планує незаконно переправити через державний кордон України трьох чоловіків.

Надалі, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримали через мобільний додаток Telegram від невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб вказівку прибути 22.07.2024 до міста Одеси та очікувати подальших вказівок щодо їх незаконного перенаправлення через державний кордон України.

У подальшому, 22.07.2024 приблизно в період з 06 год. 30 хв. по 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 рухаючись на автомобіль марки Lexus RX 450H, д.н.з. НОМЕР_3 прибув до Одеського залізничного вокзалу за адресою: м. Одеса, Привокзальна площа, 2, де зустрів ОСОБА_10 та разом з ним продовжив рух до готелю «Palladium Hotel Odesa» за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 4, де зуcтрів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , та після чого ОСОБА_4 відвіз зазначених осіб до м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Прибувши до м. Білгород-Дністровський Одеської області ОСОБА_4 розмістив вищевказаних осіб у квартирі адреса якої на даний час не встановлена та надав вказівку очікувати подальших інструкцій.

У подальшому, 22.07.2024 року протягом дня, у мобільному додатку «WhatsApp» ОСОБА_4 надсилав повідомлення ОСОБА_11 про те, що вищевказані чоловіки, яких він має намір переправити через державний кордон України вже прибули в АДРЕСА_3 , запитуючи чи все йде по плану, та вказуючи, що він готовий для подальших дій, та зазначив, що він очікує від ОСОБА_11 подальших інструкцій.

Надалі, 22.07.2024 року приблизно близько 19 год. 50 хв. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», та в ході телефонної розмови ОСОБА_4 зазначив, що він доставив вже вищевказаних 3 (трьох) чоловік з метою подальшого їх незаконного перенаправлення через державний кордон України, на що ОСОБА_11 зазначив ОСОБА_4 , що 23.07.2024 приблизно 13 год. 00 хв. він разом з даними 3 (трьома) чоловіками повинен прибути в АДРЕСА_4 , та очікувати подальших вказівок.

23.07.2024 приблизно о 11 год. 36 хв. ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» написав повідомлення ОСОБА_11 та повідомив, що він виїжджає разом з вищевказаними трьома чоловіками та приблизно 12 год. 00 хв. зазначив, що він вже на вищевказаному місці.

В подальшому, 23.07.2024 приблизно о 14 год. 26 хв. ОСОБА_11 у мобільному додатку «WhatsApp» надіслав ОСОБА_4 геопозицію місця зустрічі у АДРЕСА_5 , куди має прибути ОСОБА_4 разом із вищевказаними чоловіками для подальшого незаконного перенаправлення їх через державний кордон України, та повідомив йому що він їх очікує у вказаному місці.

Надалі, 23.07.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. до закинутої ферми у АДРЕСА_5 під`їхав автомобіль марки Lexus RX 450H, д.н.з. НОМЕР_3 , на якому прибули ОСОБА_4 та особи, яких ОСОБА_11 мав незаконно перенаправити через державний кордон України, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після цього, ОСОБА_4 виконуючи свою роль у раніше розробленому злочинному плані, спрямованому на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, доводячи свій злочинний умисел до кінця, надав ОСОБА_11 першу частину грошової винагороди у розмірі 4500 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 23.07.2024 становить 186 016 грн.) за сприяння в організації незаконного переправлення вищевказаних чоловіків через державний кордон України, в обхід діючих пунктів пропуску.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а саме: матеріалами ОУ ДВБ НПУ та ВВВБ по 25 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПСУ про виявлення кримінального правопорушення; заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 17.07.2024, від 20.07.2024 та від 23.07.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 від 23.07.2024; протоколом обшуку автомобіля Lexus RX450H, д.н.з. НОМЕР_3 від 23.07.2024; протоколом обшуку від 23.07.2024, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.07.2024; протоколом огляду речей і документів від 23.07.2024, а саме мобільного телефону ОСОБА_11 ; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину від 24.07.2024; протоколом огляду речей і документів від 05.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.08.2024; протоколами оглядів від 30.08.2024, а саме мобільних телефонів ОСОБА_4 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.08.2024;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.6. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваному особисто відомий заявник у кримінальному провадженні.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Зокрема, обґрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор навів лише загальні міркування, не конкретизувавши, у чому саме цей ризик може полягали та яким чином може бути реалізований.

Доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими.

3.9. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Прокурор послався на неможливість закінчення досудового розслідування до завершення строку дії попередньої ухвали. Зокрема, наголосив на необхідності: розсекретити у встановленому законодавством порядку матеріали, отримані за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій (матеріальні носії інформації), доручення прокурора, постанови про проведення контролю за вчиненням злочину, та відповідні ухвали слідчого судді Одеського апеляційного суду; отримати висновок раніше призначеної судово-технічної експертизи документів, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз; отримати відповідь з матеріалами виконаного доручення з ВВВБ по 25 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПСУ; отримати відповідь з матеріалами виконаного доручення з ВВВБ по 26 прикордонному загону ГВВВБ «Південь» ДПСУ;вирішити питання щодо повідомлення підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри, у зв`язку з встановленням нових фактичних обставин у кримінальному провадженні; в установленому законом порядку повідомити осіб, стосовно яких проводились негласні слідчі (розшукові) дії, про вказаний факт; виконати з підозрюваним та його захисником вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, здійснити інші процесуальні та слідчі дії, у виконанні яких може виникнути необхідність під час подальшого досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, зазначені процесуальні дії безпосередньо стосуються обставин кримінального правопорушення та спрямовані на їх повне та всебічне з`ясування. Їх обсяг є суттєвим та сторона обвинувачення об`єктивно потребуватиме значного часу для їх проведення.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

В той же час, з врахуванням тривалості строків досудового розслідування, з плином часу та певного зменшення процесуальних ризиків, розмір застави підлягає зменшенню з 800 до 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначений розмір застави є достатнім та цілком здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

3.12. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.13. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001159 від 17.07.2024 року - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 23 жовтня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 271 000 (два мільйони двісті сімдесят одна тисяч ) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 23 жовтня 2024 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1