Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7678/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/520/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

представника власника

майна адвоката: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме:

-грошові кошти купюрами по 100 доларів США у кількості 71 шт.;

-направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) форму 088/0 на ОСОБА_9 на 16 арк.;

-виписний епікриз № 613 форми 027/0, виписка-епікриз з медичної карти № 2042 форми 027/0 КНП «Любарська лікарня» на 1 арк.;

-виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми 027/0 на 1 арк.;

-довідка до акту огляду медико-соціального комісією №402543 на 1 арк.;

-консультаційний висновок спеціаліста форми № 028/о на 1 арк.;

-план відновного лікування 2024 рік на 1 арк.;

-виписка № 470 із медичної карти амбулаторного хворого форми 027/0 на 1 арк.;

-протокол магнітно-резонансного дослідження додаток № 41 на 1 арк.;

-виписка із медичної карти амбулаторного хворого 1326/о;

-довідка для отримання пільг на 1 арк.;

-виписка з реєстру територіальної громади на 1 арк.;

-копія паспорта на 2 арк.;

-виписка-епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 2272 на 1 арк.;

-акт № 149211 огляду МСЕК 04.04.2024 на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 6 арк.;

-направлення на МСЕК від 27.03.2024 ОСОБА_10 на 6 арк.;

-акт № 2603/17 від 31.08.2023 на ОСОБА_11 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що кошти купюрами по 100 доларів США у кількості 71 шт., які вилучені під час проведення обшуку 19.08.2024р. за адресою проживання ОСОБА_6 , є власністю останньої, на підтвердження чого надано довідки про доходи з 09.2023р. по 08.2024р. на загальну суму 315136,79 грн. та довідку про отриману пенсію у період з 01.2024р. по 08.2024р. у розмірі 49669,08 грн.

Крім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваної, а докази долучені до клопотання не свідчать про її причетність до вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку арешт на майно, яке вилучене у ході проведення обшуку від 19 серпня 2024 року в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення власника або будь-яких інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Вважає, що ухвала слідчого є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Прокурор вказує, що в ході досудового розслідування перевіряється спосіб отримання груп інвалідності всіма особами, документи яких вилучено за місцем проживання ОСОБА_13 , підозрюваної за ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, а також інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, оскільки можуть містити інформацію про інші кримінальні правопорушення.

Стверджує, що вилучені медичні документи можуть містити інформацію, що стосується обставин вчинення кримінальних правопорушень, зокрема вищевказані документи в електронному вигляді, листування із замовниками підроблених документів та іншими співучасниками.

На переконання сторони захисту, неповідомлення про підозру ОСОБА_6 на даному етапі досудового розслідування жодним чином не свідчить про відсутність підстав для арешту вищевказаних речових доказів.

Наголошує на тому, що з метою забезпечення збереження речових доказів існує необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно в повному обсязі, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення власника майна та його представника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів допускається за умови доведення слідчим, прокурором існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотання слідчого і може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, яка його подала не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 05 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 17.04.2024 року по 19.08.2024 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб з достовірно невстановленими службовими особами Житомирської медико-соціальної експертизи № 1, отримала від ОСОБА_14 неправомірну вигоду в загальному розмірі 126 000 гривень.

19.08.2024 року у порядку невідкладності, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у квартирі голови Житомирської міської МСЕК № 1 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти та документи.

Постановою слідчого від 19.08.2024 року зазначене вище майно визнано речовими доказами.

Згідно клопотання слідчої ОСОБА_12 про накладення арешту на майно, власником вказаних грошових коштів та документів є голова Житомирської міської МСЕК № 1 ОСОБА_6 , яка є обізнаною про злочинну діяльність ОСОБА_13 .

В клопотанні про накладення арешту на майно вказано, що грошові кошти вилучено, як об`єкт неправомірне вигоди.

Судом встановлено, що предметом неправомірної вигоди кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, є грошові кошти у сумі 126000грн., які отримані ОСОБА_13 та були нею конвертовані у валюту доллари США.

Разом з тим, доказів, що кошти купюрами по 100 доларів США у кількості 71 шт., які вилучені під час проведення обшуку 19.08.2024 р. за адресою проживання ОСОБА_6 отримані незаконним шляхом, є предметом протиправних дій чи набуті протиправним шляхом суду не надані, як і докази передачі отриманої неправомірної вигоди від ОСОБА_13 до ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_6 , яка не має статусу підозрюваної надала суду довідки про доходи з 09.2023 р. по 08.2024 р. на загальну суму 315136,79 грн. та довідку про отриману пенсію у період з 01.2024 р. по 08.2024 р. у розмірі 49669,08 грн., що підтверджує реальність можливостей для цих заощаджень (а.с.65,66)

Що стосується накладення арешту на медичну документацію, яка вилучена під час обшуку 19.08.2024 року, то ОСОБА_6 пояснила, що у зв`язку із завантаженістю на роботі бере документацію для опрацювання додому, а тому колегія суддів теж не вбачає підстав для накладення арешту на вказані документи, оскільки органи досудового розслідування мали можливість зробити з них копії, а ці документи стосуються інших осіб і їх вилучення порушує їх право на надання медичної допомоги, отримання гарантованих державою пільг в зв`язку з станом здоров`я.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не доведено правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки відсутні ознаки того, що вилучене майно має ознаки визначені ч.1 ст.98 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: