Справа № 144/1266/24
Провадження № 1-кс/144/541/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2024 смт. Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 17.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, -

в с т а н о в и л а :

04 жовтня 2024 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 17.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24.09.2024 року, на грошові кошти в розмірі 5000 грн, а саме 10 купюр по 500 грн з серійними номерами АЖ 2191409, ЛИ 3721212, ЕА 3220155, ЗБ2229088, ФГ 6938715, ЕВ 6420523, УД 9129060, ВЗ 8276336, АА 0688120, ВЖ 1471474, власником яких вона являється. В обґрунтування клопотання посилається на те, що арешт на належні їй грошові купюри накладено необгрунтовано, без залучення її як власника майна до участі в розгляді клопотання. Їй у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, жодного статусу не надано та вона жодним чином не причетна до кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, клопотаня підтримує з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити.

Слідчий СВ Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення клопотання, оскільки на даний час в застосуванні арешту, накладеного на грошові кошти ОСОБА_3 , потреба не відпала.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя, з урахуванням наданих доказів, має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.01.2024 року № 0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, 12.09.2024 року слідчим проведено обшук на території Державного агенства лісових ресурсів України в спорудах та будівлях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено, зокрема грошові кошти у сумі 5000 грн.

Постановою слідчого від 12 вересня 2024 року зазначені грошові кошти визнано речовими доказами.

У рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24.09.2024 року накладено арешт на грошові кошти в розмірі 5000 грн, а саме 10 купюр по 500 грн з серійними номерами АЖ 2191409, ЛИ 3721212, ЕА 3220155, ЗБ2229088, ФГ 6938715, ЕВ 6420523, УД 9129060, ВЗ 8276336, АА 0688120, ВЖ 1471474, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою АДРЕСА_2 , метою накладення арешту є збереження речових доказів.

Як випливає з ухвали слідчого судді від 24.09.2024, підставою арешту на грошові кошти став факт доведення стороною обвинувачення, що грошові кошти відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню.

Таким чином, основною передумовою для накладення арешту на перелічені грошові кошти була мета їх збереження в якості речових доказів.

Водночас слідчим жодним чином не обгрунтовано, що вилучені стороною обвинувачення грошові кошти містять на собі сліди кримінального правопорушення, та яким чином відсутність арешту вказаних грошових коштів вплине на повноту досудового розслідування чи на дієвість кримінального провадження. Слідчим суддею, в свою чергу, не перевірено походження грошових коштів, чи є вони предметом вчинення злочину, чи набуті вони кримінально протиправним шляхом, чи містять вони відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Про підозру у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 не повідомлялось.

Отже, слідчим суддею не встановлено обставин, які б виправдовували необхідність збереження арешту, накладеного на вилучені кошти в сумі 5000 грн, з підстав їх віднесення до речових доказів.

Тому враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що позбавлення добросовісного власника майна можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, суперечить положенням КПК України, оскільки у цьому кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право ОСОБА_3 мирно володіти своїм майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372, КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24.09.2024 року, на тимчасово вилучене майно, а саме, на грошові кошти в розмірі 5000 грн, а саме 10 купюр по 500 грн з серійними номерами АЖ 2191409, ЛИ 3721212, ЕА 3220155, ЗБ2229088, ФГ 6938715, ЕВ 6420523, УД 9129060, ВЗ 8276336, АА 0688120, ВЖ 1471474, у кримінальному провадженні № 0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, та негайно повернути вказані грошові кошти власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя