Справа № 127/3050/20
Провадження №11-кп/801/810/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі того, що суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних обставин, які б підтверджували що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, має три заохочення, не працевлаштований за власним бажанням, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, до дисциплінарної відповідальності притягувався 10 разів.

Засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить застосувати відносно нього ст. 81 КК України, звільнивши умовно-достроково від відбування покарання. Посилається на своє навчання у місцях позбавлення волі, отримання ним технічної професії, приймання ним участі у внутрішніх заходах, суспільно-громадських справах. Зазначає, що на цей час відбув 3/4 терміну покарання, на волі його чекає матір похилого віку, дружина та неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, наполягав на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 - не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, який набув законної сили - 26.08.2021.

Також, ОСОБА_7 був засуджений вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 07.07.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років чотирьох місяців позбавлення волі, початок строку відбування якого слід рахувати з 07.07.2021, який набув законної сили - 21.12.2021.

Однак, як вбачається з матеріалів особової справи та наданої характеристики на засудженого від 10.05.2024, жодної вказівки про врахування вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 07.07.2021 у строк відбування покарання ОСОБА_7 не має, що ставить під сумнів визначений кінець строку відбування покарання - 19.08.2025.

Хоча, вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 07.07.2021 та розпорядження щодо його виконання наявне в матеріалах особової справи.

В ДУ «Вінницька ВК №86» засуджений знаходиться з 05.04.2021 року, на даний час відбув 3/4 частини строку покарання, не працевлаштований, характеризується посередньо, притягувався до дисциплінарної відповідальності десять разів, заохочувався три рази, підтримує соціальні зв`язки з рідними.

Ознайомившись із вище встановленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про те, що засуджений не довів досягнення ним мети покарання, усвідомлення протиправності своїх дій, і як наслідок сумлінною поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстав для застосування ст. 81 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи дані про особу засудженого, який протягом усього періоду відбування покарання має посередню характеристику, неодноразово судимий на корисні злочини, що свідчить про небажання його ставати на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 07.11.2023. Рішенням комісії установи, протокол № 24 від 21.11.2023 засудженому ОСОБА_7 відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела своє виправлення.

Аналіз матеріалів даного судового провадження дає підстави вважати, що вище досліджені обставини не доводять, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки наявність трьох заохочень, не можуть бути безумовною підставою для звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково, враховуючи його попередні судимості, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, протиправних діянь.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дієво став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, а тому не вбачає підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі засудженого .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4