Провадження № 1-кп/686/1384/24
05 грудня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ОСОБА_8 05 квітня 2024 року біля 21 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині вул. Героя України Олексія Скоблі зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Свободи в м. Хмельницькому, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Героя України Олексія Скоблі та вул. Свободи, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), а саме під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи поворот ліворуч на вул. Свободи, не дав дорогу зустрічному транспортному засобу автомобілю «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в салоні якого перебувала неповнолітня пасажирка ОСОБА_5 та який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , із передньою правою частиною автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , який у свою чергу у некерованому стані здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся своєю передньою частиною із передньою частиною автомобіля «Audi А3», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_10 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_4 , який у той час рухався у зустрічному напрямку по проїзній частині вул. Героя України Олексія Скоблі зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Івана Франка.
Внаслідок зіткнень та порушення ОСОБА_8 вимог ПДР:
-пасажир автомобіля «Renault Megane» неповнолітня ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми лівої половини обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірної гематоми повік лівого ока, лінійного перелому орбітальної стінки решіткового лабіринту зліва (внутрішньої стінки лівої орбіти лицевого черепа) з незначним зміщенням у порожнину лабіринту, лінійного перелому нижньої стінки лівої орбіти без суттєвого зміщення, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
-пасажир автомобіля «Audi А3» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, перелому дужки С6 (шостого шийного хребця) справа з незначним зміщенням без порушення функції спинного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_8 порушеннями вимог п.п. 10.1., 16.13. ПДР, згідно з якими : перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо (п. 16.13).
За порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він 05 квітня 2024 року біля 21 год. 40 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині вул. Героя України Олексія Скоблі зі сторони вул. Грушевського в напрямку до вул. Свободи в м. Хмельницькому, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Героя України Олексія Скоблі та вул. Свободи, під повороту ліворуч проявив неуважність, відволікшись на панель приладів, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався у зустрічному напрямку.
Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди підтвердили потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Потерпілий ОСОБА_4 при цьому показав, що бачив як назустріч виїхав автомобіль та допустив лобове зіткнення з автомобілем «Audi А3», в якому він перебував на передньому пасажирському сидінні.
Потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що внаслідок зіткнень транспортних засобів вона, перебуваючи як пасажир в автомобілі «Renault Megane», вдарилась лівою стороною обличчя об сидіння, в результаті чого отримала тілесні ушкодження. Злякавшись, вона покинула місце пригоди та наступного дня звернулась в травмпункт.
Свідок ОСОБА_9 показав, що, керуючи автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , та рухався зі швидкістю близько 55-58 км/год., метрів за 5 зустрічний автомобіль «ВАЗ 211010» почав здійснювати перед ним поворот не зупиняючись та не гальмуючи перед цим, в результаті чого він почав гальмувати та вивертати кермо вліво з метою уникнення зіткнення, проте цього не вдалося та відбулось зіткнення з правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ НОМЕР_6 », від чого його автомобіль у некерованому стані здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Audi А3», який рухався у зустрічному напрямку по проїзній частині вул. Героя України Олексія Скоблі зі сторони вул. Грушевського.
Свідок ОСОБА_10 підтвердив вищенаведені обставини не надання автомобілем «ВАЗ 211010» під час виконання маневру повороту ліворуч дороги автомобілю «Renault Megane», який рухався у зустрічному напрямку прямо, на що він також вказав під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього (відеозаписі) від 08.05.2024.
Місце інциденту, дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до нього від 05.04.2024. Так, зокрема, за даними цього протоколу дорожньо-транспортна пригода сталася на нерегульованому перехресті вул. Героя України Олексія Скоблі та вул. Свободи в темну пору доби, без опадів. Проїзна частина вул. Героя України Олексія Скоблі, асфальтобетон у сухому стані, з повздовжнім ухилом (спуском) 2,5 % в сторону вул. Івана Франка (по ходу руху автомобілів «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , та «Audi АЗ», д.н.з. НОМЕР_5 ). Освітлювалась міським електроосвітленням. Ширина проїзної частини вул. Героя України Олексія Скоблі становить 7.1 м. Смуга руху, яка веде в напрямку до вул. Івана Франка становить 3.45 м., смуга руху, яка веде в напрямку до вул. Грушевського становить 3.55 м. Наявні елементи горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. На проїзній частині вул. Героя України Олексія Скоблі виявлено слід гальмування, залишений автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , довжиною 10.3 м. Також на смузі руху вул. Героя України Олексія Скоблі, яка веде до вул. Грушевського, виявлено слід юзу довжино 2.2 м., залишений правим переднім колесом автомобіля «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 . Зазначені виявлені зовнішні механічні пошкодження транспортних засобів.
Дорожню обстановку після зіткнення транспортних засобів підтвердила свідок ОСОБА_11 .
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/123-24/4993-ІТ від 21.06.2024 на момент дослідження робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 211010» виконувала функції, що передбачені її конструкцією. Рульове керування перебувало в працездатному стані. Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не виявлено.
За висновками експерта № СЕ-19/123-24/4991-ІТ та № СЕ-19/123-24/4992-ІТ від 24.06.2024 на момент дослідження робоча гальмова система автомобілів «Renault Megane» та «Audi А3» виконувала функції, що передбачені її конструкцією. Рульове керування перебувало в несправному стані. Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не виявлено. Виявлені несправності рульового керування носять аварійний характер та пов`язуються із дорожньо-транспортною пригодою.
-водій автомобіля «ВАЗ-211010» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.13 ПДР;
-можливість попередження зіткнення з автомобілем «Renault Megane» у водія автомобіля «ВАЗ-211010» ОСОБА_8 з технічної точки зору забезпечувалась виконанням ним вимог п.п. 10.1, 16.13 ПДР, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру;
-водій автомобіля «Renault-Megane» ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 ПДР; він не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «ВАЗ-211010» шляхом екстреного гальмування, з зупинкою автомобіля «Renault-Megane» до смуги руху автомобіля «ВАЗ-211010», при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю 50 км/год, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 2.4 ПДР;
-з технічної точки зору виїзд автомобіля «Renault-Megane» на смугу зустрічного руху міг відбутися в некерованому стані із-за першочергового зіткнення з автомобілем «ВАЗ-211010» і перебуванні водія ОСОБА_9 в аварійній обстановці;
-водій автомобіля «Audi-А3» ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР; він не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Renault-Megane» шляхом екстреного гальмування, з зупинкою автомобіля «Audi-А3» до смуги руху автомобіля «Renault-Megane», тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР;
-в діях водія автомобіля «Renault-Megane» ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події цієї дорожньо-транспортної пригоди;
-в діях водія автомобіля «Audi-A3» ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події цієї дорожньо-транспортної пригоди;
-невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ-211010» ОСОБА_8 вимогам п. 16.13 ПДР з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням події цієї дорожньо-транспортної пригоди.
За даними висновку судово-медичної експертизи № 253 від 06.06.2024 у потерпілого ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, перелому дужки С6 (шостого шийного хребця) справа з незначним зміщенням без порушення функції спинного мозку», - які виникли від дії на голову ОСОБА_4 тупих, твердих предметів, або при ударі головою останнього об тупі, тверді предмети із послідуючим різким згинанням шийного відділу хребта, яким могли бути конструктивні частини салону легкового автомобіля, та їм подібні предмети, не виключено що могло мати місце і при такому виду ДТП, як зіткнення легкових автомобілів, де ОСОБА_4 міг знаходитися в якості пасажира легкового автомобіля, по строку свого виникнення можуть відповідати 05.04.2024 року, по своєму характеру, в своїй сукупності, згідно пункту 2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що зазвичай призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Відповідно до травмкарти КНП «Хмельницька міська дитяча лікарня» № 2896 від 06.04.2024, виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2219 та висновку судово-медичної експертизи № 219 від 03.05.2024 у потерпілої ОСОБА_5 після події 05.04.2024 мала місце травма лівої половини обличчя з тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірної гематоми повік лівого ока, лінійного перелому орбітальної стінки решіткового лабіринту зліва (внутрішньої стінки лівої орбіти лицевого черепа) з незначним зміщенням у порожнину лабіринту, лінійного перелому нижньої стінки лівої орбіти без суттєвого зміщення. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитись як від не менше ніж одноразової дії тупого твердого предмету чи предметів (без можливості наразі визначити точні характеристики цих предметів або предмету через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень) за механізмами: «удар - деформація» (переломи) та «удар» (підшкірна гематома), так і від не менше ніж одного зіткнення лівої навколо-очної ділянки обличчя потерпілої з таким предметом або предметами, за тими ж механізмами, про що свідчать відповідна локалізація та характерні властивості цих тілесних ушкоджень, які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».
Ці висновки підтвердив в суді експерт ОСОБА_12 , роз`яснивши також, що тілесні ушкодження потерпіла ОСОБА_5 могла отримати 05.04.2024 біля 21 год. 40 хв., не виключено при ударі об тверде сидіння автомобіля або його частину.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про перевищення водієм автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_9 дозволеної в межах населеного пункту швидкості руху не змінює факту порушення ним (обвинуваченим) п. 16.13 ПДР, оскільки в силу вимог цього положення перед поворотом ліворуч він зобов`язаний був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, незалежно від їх швидкості, тобто переваги в русі він не мав. За наявності відповідних підстав водій автомобіля «Renault Megane» може нести відповідальність за порушення ПДР в частині перевищення швидкості руху, що не перебуває в причинному зв`язку з ДТП та її наслідками.
Досліджені судом докази достатньо у своїй сукупності доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом. У вищевказаній дорожній ситуації обвинувачений повинен був та згідно з дослідженими доказами міг бачити зустрічний автомобіль, проте діяв протиправно недбало, проявивши крайню неуважність до дорожньої обстановки.
Згідно з положеннями ПДР: перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо (п. 16.13).
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у порушенні вимог правил безпеки дорожнього руху (п.п. 10.1, 16.13 ПДР) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_8 характеризується позитивно, є особою з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонером, вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, в стані сп`яніння не перебував. Він вперше притягається до кримінальної відповідальності, що суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні. Разом з тим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 визнав лише частково та у скоєному фактично не розкаявся.
Суд не визнає в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, щире каяття (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Таких обставин в ході судового розгляду не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, позицію прокурора, потерплих та висновок органу пробації щодо низьких ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.
На переконання суду саме таке покарання, яке просив призначити прокурор, позицію якого підтримав потерпілий ОСОБА_4 та проти якої не заперечила сторона захисту, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує, що передбачені санкцією ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді виправних робіт, арешту та обмеження волі в силу положень ст.ст. 57 ч. 2, 60, 61 ч. 3 КК України обвинуваченому, який досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем, не можуть бути призначені.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі ЗУ «Про ОСЦВ»):
24.1. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
24.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
24.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.04.2022 у справі № 184/1461/20-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19.
Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував обвинувачений ОСОБА_8 , застрахованою не була, відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про ОСЦВ» заподіяна здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 матеріальна шкода повинна бути відшкодована МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
Заперечення цивільного відповідача МТСБУ щодо безпідставності пред`явлених до нього потерпілим позовних вимог з посиланням на передчасність (за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили) суд відхиляє, виходячи із наступних висновків щодо застосування норм права, зроблених Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 19 червня 2019 року, справа № 465/4621/16-к, провадження N 13-24кс19).
У системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону N 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.
У Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.
У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.
Також суд відхиляє заперечення цивільного відповідача щодо безпідставності позовних вимог потерпілого в частині моральної шкоди та судових витрат, позаяк такі останнім до МТСБУ не заявлялись.
В силу ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України вказаний розмір завданої моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Хмельницької обласної ради до обвинуваченого про стягнення з останнього в дохід державного бюджету 3814 грн. 97 коп. та в дохід бюджету Хмельницької обласної ради 303 грн. 65 коп. витрат, понесених КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» Хмельницької обласної ради на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 від кримінального правопорушення, які підтверджені довідкою вказаного підприємства № 322 від 17.06.2024, визнаються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються, в силу положень ст. 1206 ЦК України підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази слід: медичну документацію потерпілої ОСОБА_5 залишити її законному представнику ОСОБА_6 ; медичну документацію потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому; автомобілі «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , та «Audi А3», д.н.з. НОМЕР_5 , повернути їх власникам, скасувавши в порядку ст. 174 КПК України накладений на ці транспортні засоби арешт, у якому відпала потреба.
Клопотання про обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурором не заявлено (ч. 4 ст. 176 КПК України).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути на користь ОСОБА_4 :
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_8 в дохід державного бюджету 3814 грн. 97 коп. (три тисячі вісімсот чотирнадцять гривень дев`яносто сім копійок) та в дохід бюджету Хмельницької обласної ради 303 грн. 65 коп. (триста три гривні шістдесят п`ять копійок) витрат, понесених КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» Хмельницької обласної ради на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 .
Речові докази:
-медичну документацію потерпілої ОСОБА_5 залишити її законному представнику ОСОБА_6 ; медичну документацію потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому;
-автомобіль «ВАЗ 211010», д.н.з. НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_11 (згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 );
-автомобіль «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_13 (згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 );
-автомобіль «Audi А3», д.н.з. НОМЕР_5 , повернути ОСОБА_14 (згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 ).
Накладений на вказані транспортні засоби ухвалою слідчого судді від 08 квітня 2024 року (справа № 686/9694/24) арешт скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: