Номер провадження: 11-сс/813/1340/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року про відмову у скасуванні арешту майна в рамках кримінального провадження №0003986, внесеного до ЄРДР 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було залишено без задоволення клопотання представника ОСОБА_6 в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року у справі №947/6245/20.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що між Одеською міською радою та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наявне спір про належність арештованого майна, тому вирішення питання про долю речового доказів, у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, є неприпустимим, а спір про належність речей потребує вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, а висновки слідчого судді не відповідають дійсності.

Посилаючись на те, що спір між Одеською міською радою та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вже вирішено у цивільній справі № 520/5958/18, рішення у якій набрало законної сили. На підставі судових рішень у справі № 520/5958/18 державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_10 прийнято рішення від 02.07.2024 року № 73925656 про державну реєстрацію права власності Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року у справі № 947/6245/20 в рамках кримінального провадження №0003986, внесеного до ЄРДР 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор Київської окружної прокуратури ОСОБА_11 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо дотримання строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

У свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали убачається, що вона постановлена за відсутності представника територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, а тому строк апеляційного оскарження обчислюватись із дня отримання копії судового рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, копію оскаржуваної ухвали представник апелянта отримав 16 серпня 2024 року та 20 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу, що свідчать про те, що строк для подання апеляційної скарги дотримано, тому відсутні підстави для його поновлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду наведених вимог законну слідчим суддею дотримано не було.

Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Разом із тим, за приписами частини 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року у справі №947/6245/20 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 101), шляхом заборони відчуження, розпорядження та вчинення будь яких реєстраційних дій із зазначеним майном ( справа 947/6245/20, провадження 1-кс/947/3062/20).

Постановою слідчого ОСОБА_12 від 14 січня 2022 року кримінальне провадження №0003986, внесене до ЄРДР 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.

12 серпня 2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_6 в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2020 року у справі №947/6245/20.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вище вказаної норми доля речового доказу у закритому кримінальному провадженні вирішується ухвалою суду, а не слідчого судді, на підставі відповідного клопотання, яке розглядається в порядку ст.ст.171-174 цього Кодексу.

На цьому наголошує Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд прийшов до переконання, що у цьому кримінальному проваджені розгляд питання щодо долі речових доказів після закриття кримінального провадження, не входить до компетенції слідчого судді, його має вирішувати суд в загальному порядку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження під час автоматизованого розподілу справи, дані вимоги закону не були враховані, у зв`язку із чим помилково визначено, що клопотання підлягає розгляду саме слідчим суддею, що в свою чергу призвело до вирішення клопотання, про скасування арешту майна та вирішення питання щодо долі речових доказів, незаконним складом суду, що відповідно п.2 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси безпідставно розглянув клопотання про вирішення долі речових доказів, оскільки розгляд такого клопотання не відноситься до компетенції слідчого судді.

А тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової про призначення нового розгляду клопотання прокурора в суді першої інстанції.

При цьому, оскільки клопотання розглянуто незаконним складом суду, тому суд апеляційної інстанції позбавлений законної можливості вирішити питання по суті заявленого клопотання, і тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2024 року про відмову у скасуванні арешту майна в рамках кримінального провадження №0003986, внесеного до ЄРДР 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання представника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, про скасування арешту на майно, який було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.03.2020 року, в рамках кримінального провадження №0003986, внесеного до ЄРДР 20.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4