УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

У провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/32104/24).

Слідчий суддя ОСОБА_3 подала заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що у її провадження надійшла зазначена скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про нібито вчинення кримінального правопорушення, зокрема суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 .

Враховуючи, що ОСОБА_5 є діючим суддею Шевченківського районного суду міста Києва, з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження, сторонніх осіб щодо об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду скарги, останньою заявлено самовідвід.

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 просила розглядати заяву про самовідвід без її участі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024, суддею визначено ОСОБА_1 24.09.2024 заяву разом зі справою передано судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Учасники у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату та час судового розгляду завчасно та належним чином.

Суддя, дослідивши заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід, скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов до такого висновку.

Так, у провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/32104/24).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України. Відповідно до ст. 75 КПК України він не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність слідчого судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Згідно з п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI чергового з`їзду суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно зі ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватись присяги судді та правил суддівської етики.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 є діючим суддею Шевченківського районного суду міста Києва, а заявником порушується питання перед слідчим суддею ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої особи Державного бюро розслідувань у відповідності до ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактами вчинення, на думку скаржника, кримінального правопорушення суддею ОСОБА_5 , і саме ця обставина може викликати обґрунтований сумнів у сторін по справі щодо об`єктивності і неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду вказаної скарги.

З огляду на наведене, з метою забезпечення належного, об`єктивного та неупередженого розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вважаю необхідним визнати самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 , заявлений з підстав п. 4. ч. 1 ст. 75 КПК України, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 75, 77, 80, 81, 369-371 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа № 761/32104/24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6