Справа № 522/4492/24
Провадження по справі № 1-кс/522/2839/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 травня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку застосування обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України відносн:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Приозерне Кілійського району Одеської області, молдованина за національністю, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000472 від 07.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі Закон № 1777-XII) де зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

1) на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок (ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно

від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-XII, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських

і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Також, у відповідності до ст. 11 вказаного Закону № 1777-XII, зазначено, що особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організується і здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль» (далі Закон № 1710-VI), прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1710-VI, прикордонний контроль і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів здійснюються: 1) у пунктах пропуску через державний кордон; 2) поза пунктами пропуску у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті; 3) на території суміжних держав у порядку, передбаченому статтею 26 цього Закону.

Перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон протягом часу роботи такого пункту. Час роботи пункту пропуску через державний кордон, який не працює цілодобово, зазначається на інформаційному стенді перед в`їздом до нього.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Термін дії воєнного стану в подальшому неодноразово продовжено, останній раз відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону, у період воєнного стану, передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена органом досудового розслідування особа, на ім`я Трофим, в березні 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, розуміючи, що на території України введено воєнний стан та наявна заборона виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, заздалегідь вступивши в злочинну змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія поза межами офіційних пунктів пропуску громадян України та, діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, стали на злочинний шлях і умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в березні 2024 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я Трофим, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які діяли за попередньою змовою між собою, керуючись єдиним злочинним умислом спрямованим на власне незаконне збагачення та незаконне збагачення осіб, які перебували з ним у змові, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи настання таких наслідків, розробила єдиний стійкий злочинний план, згідно якого здійснювала ряд дій спрямованих на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Отже, у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я Трофим, діючи відповідно до розробленого плану, вступила у злочину змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яким він повідомив про свої злочинні плани щодо незаконного перетинання особами державного кордону України за грошові кошти та наявної реальної можливості організувати таке переправлення.

Так, в середині лютого 2024 року, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, з метою реалізації спільного злочинного плану, невстановлена органом досудового розслідування особа на ім`я ОСОБА_8 , із застосуванням соціальної мережі «FaceBook» почав листування зі ОСОБА_9 щодо можливості його переправлення через державний кордон.

В ході вказаних листувань в соціальної мережі «FaceBook» невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_9 про те, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконний перетин державного кордону України, а також інших осіб для чого повідомив про необхідність приїзду в АДРЕСА_2 та домовилися про організацію незаконного переправлення через державний кордон.

Однак, з метою роз`яснення вказаного плану та оголошення вартості такого переправлення, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на своє особисте збагачення, шляхом вчинення дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України, повідомили останнім, що за грошову винагороду в сумі 1500 доларів США з кожного, організують незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Румунії, після їх приїзду в м. Кілія Одеської області та наголосили на тому, що по приїзду в м. Кілія або інший населений пункт які поблизу їм необхідно знайти та орендувати житло та зв`язатися з ними.

В подальшому, 20.03.2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали в село Новоселівка Ізмаїльського району Одеської області, де орендували будинок, згідно вказівок невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував вказаній невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , та повідомив про їх приїзд та оренду житла і необхідність отримання подальших вказівок..

Далі, 20.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , з метою доведення свого умислу до кінця, в ході телефонних розмов, демонструвала свою обізнаність щодо різних способів незаконного перетину кордону, можливість усунення перешкод щодо незаконного перетину кордону через свої міцні зв`язки, надавали поради та вказівки щодо дій ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в момент самого перетинання кордону, повідомив про необхідність придбання надувного човна з веслами який буде використовуватися як знаряддя злочину та надав їм координати невстановленої особи у якої можливо придбати надувний човен за 150 доларів США.

Далі, 21.03.2024 ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 , у невстановленої особи жіночої статі в АДРЕСА_1 придбали за 150 доларів США надувний човен із веслами, після чого отримали вказівки надити човен на воді та 22.03.2024 спробувати їм керувати по воді на річці ОСОБА_13 .

Після того як ОСОБА_12 та ОСОБА_9 спробували виходити на воду на вказаному надувному човні, 22.03.2024 ОСОБА_12 використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонував невстановленій особі на ім`я ОСОБА_8 , та повідомив про їх готовність переправлення через державний Кордон.

Далі, 23.03.2024 невстановлена особа на ім`я ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію вказаного спільного умислу з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , використовуючи кросплатформову систему миттєвого обміну дзвінками «Viber» зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила про те, що громадянин ОСОБА_7 24.03.2024 приблизно о 05 годині, використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 » приїде їх забере з вказаного домоволодіння, де вони тимчасово проживали та наддасть подальші вказівки, яким саме чином та де саме вони будуть перетинати державний кордон поза межами пунктів пропуску, однак грошові кошти в сумі 1500 доларів США за кожного, необхідно буде передати іншій особі, яка також 24.03.2024 приїде до них.

Далі, 24.03.2024 приблизно о 05 годині, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 , використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , що використовував транспортний засіб марки ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , приїхали до домоволодіння в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ..

Далі, ОСОБА_7 повідомив про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 150 доларів США за їх перевезення до місця незаконного перетину державного кордону України та надання їм подальших вказівок щодо їх переправлення через державний кордон, а решту грошових коштів в сумі 1500 доларів США необхідно передати ОСОБА_4 .

Далі, 24.03.2023 приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », загрузив вказаний вище надувний човен з веслами в багажний відсік та разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_9 направився до населеного пункту Кислиця Ізмаїльського району Одеській області, а ОСОБА_4 надавши поради та інструкції щодо місця та способу переправки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 через державний кордон залишився на місці біля вказаного домоволодіння із товаришем ОСОБА_12 . ОСОБА_14 чекати моменту отримання грошових коштів, згідно раніше отриманих інструкцій він невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 .

Далі, 24.03.2024 приблизно о 06:30 годин, ОСОБА_7 використовуючи транспортний засіб марки «OPEL VECTRA» з номерним знаком Литовської республіки « НОМЕР_1 », довіз ОСОБА_12 та ОСОБА_9 до рукава Кислицький біля села Кислиця Ізмаїльського району, де витягнув з багажного відсіку вказаного ТЗ надувний човен, допоміг ОСОБА_12 та ОСОБА_9 дотягнути його до берега, використовуючи насос, надув човен, показав яким саме чином та куди їм необхідно плити через рукав/канал в напрямку річки «Дунай» з метою подальшого переправлення до республіки Румунія, за що отримав від ОСОБА_12 та ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 150 доларів.

В подальшому, ОСОБА_12 зателефонував товаришу ОСОБА_14 , який залишився в АДРЕСА_3 та повідомив про їх місце знаходження, про виконання невстановленою особою на імя Трофим та ОСОБА_7 і ОСОБА_4 вказаних умов щодо їх переправлення через державний кордон України та можливість передачі ОСОБА_4 обумовлених вище грошових коштів в сумі 3000 доларів США що і зробив ОСОБА_14 .

Таким чином, невстановлена особа на імя Трофим діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виконали усі дії, щодо переправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_9 через державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_7 знаходячись біля вказаного рукава Кислицький неподалік с. Кислиця був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ 17 прикордонного загону ім. Олександра Жуковського, а противоправну діяльність припинено, а ОСОБА_4 був затриманий оперативними співробітниками ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_2 біля власного автомобіля ВАЗ 21114 чорного кольору з р/н НОМЕР_2 приїхав ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , де його протиправна діяльність була припинена.

24.03.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України та 25.03.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 22.05.2024.

Постановою керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси від 16.05.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 25.06.2024.

Прокурор у клопотанні зазначає, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню триває досудове розслідування, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України

Водночас, для складання та направлення до суду обвинувального акту у кримінальному провадженні необхідно провести значну кількість слідчих (процесуальних) дій, що неможливо зробити протягом часу, який залишився до закінчення двомісячного строку досудового розслідування.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії обов`язків на строк проведення досудового розслідування.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_15 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо поданого клопотання, вказавши, що клопотання нічим не відрізняється від повідомлення про підозру, що 2 місяці робило слідство не зрозуміло, ризики не обґрунтовані, другий підозрюваний перебуває в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», взагалі незрозуміло як ОСОБА_15 може вчиняти тиск на нього.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Мотиви слідчого судді.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі до дев`яти років.

25.03.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26 березня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, ухвалою суду визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

У разі внесення застави, на підозрюваного ухвалою суду були покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1.Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2.Не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4.Утримуватися від спілкування зі свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорт) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну.

27 березня 2024 року ОСОБА_4 , звільнений з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з-під варти у зв`язку із внесенням суми застави, визначеної ухвалою суду.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 22.05.2024.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та наданими до клопотання доказами, а саме: протоколами обшуку; протоколами огляду предметів; поясненнями свідків; протоколами огляду місця події.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і карається позбавлення волі на строк до 9 років, підозрюваний офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність в останнього міцних соціальних зв`язків, проте ще існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази, наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наразі продовжують продовжує існувати ризик, визначений ст. 177 КПК, і що необхідно продовжити строк дії обов`язків.

Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Крім того, суд враховує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення як обставина, яка впливає на вибір судом виду запобіжного заходу (пункт 1 частини 1 статті 178 КПК), має опосередкований вплив й на оцінку рівня ймовірності вчинення підозрюваним тих чи інших дій, які кваліфікуються як ризики за статтею 177 КПК. Чим меншою є вагомість зібраних доказів на підтвердження підозри та чим нижчим є рівень її обґрунтованості, тим меншою є вірогідність незаконного втручання особи підозрюваного у хід досудового розслідування чи переховування від правосуддя, і навпаки.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику переховування від суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 9 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при констатації наявності вказаного ризику. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду закордон.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу в уигляді тримання під вартою, вбачається обґрунтованим.

Тому, слідчий суддя погоджується з прокурором, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування обвинуваченого від суду.

Наведені обставини в сукупності дають підстави дійти висновку про наявність ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування чи суду.

Підставою продовження строку дії обов`язків є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначеного ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при продовженні строку дії обов`язків, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 ;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи наведені міркування, на думку слідчого судді, обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаному ризику, передбаченому ст.177 КПК України.

По даному кримінальному провадженню виконано ряд необхідних слідчих дії, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Разом з тим, закінчити розслідування у двомісячний строк немає можливості, у зв`язку з необхідністю розсекречування матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, необхідністю повідомлення про зміну підозри в порядку ст. 279 КПК України.

Також, необхідно провести огляд предметів, а саме мобільних телефонів підозрюваних, які вилучені під час обшуків, необхідно провести огляд мобільних телефонів свідків по вказаному кримінальному провадженні, що використовувалися для зв`язку з підозрюваними по вказаному кримінальному провадженню.

Окрім того, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші слідчі дії та оперативно-розшукові заходи, необхідність в яких може виникнути у ході досудового слідства.

Постановою керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси від 16.05.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 25.06.2024.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, характеристики підозрюваного, його ролі у інкримінованому правопорушенні, вважаю за доцільне строк виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, продовжити до 3 місяців в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 25.06.2024.

Керуючись ст. ст. 84-89, 132, 176- 179, 186, 193, 194, 196, 205, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 про продовження строку застосування обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, в межах строку проведення досудового розслідування, до 25.06.2024 року включно, а саме:

1. Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2. Не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4. Утримуватися від спілкування зі свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорт) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзду з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо продовження строку дії обов`язків підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 16 годині 00 хвилин 21.05.2024 року в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_16

17.05.2024