Справа № 595/1303/24
Провадження № 1-кп/595/147/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 05 липня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема Законом України від 08 травня 2024 року №3684-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 06 травня 2024 року №271/2024, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Крім того, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізації»» від 03 березня 2022 року за № 2105-ІХ затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022 та оголошено про проведення загальної мобілізації з 24 лютого 2022 року на 90 діб, після чого період мобілізації неодноразово продовжувався, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»» від 08 травня 2024 року за №3685-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 06 травня 2024 року за № 272/2024, відповідно до якого строк загальної мобілізації в Україні продовжено з 16 травня 2024 року на 90 діб.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

19 червня 2024 року ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, молодшим сержантом запасу, пройшов Бучацьку територіальну позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка засідає за адресою: АДРЕСА_2 , на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами проходження позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 №1006/4 від 19 червня 2024 року, вихідний №3/4932, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14 серпня 2008 року.

В подальшому, близько 17 год. 30 хв. 19 червня 2024 року у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та якому вручено повістку на відправку для проходження військової служби по мобілізації на особливий період, а саме для явки 20 червня 2024 року на 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_6 , для відправки в команду № НОМЕР_1 до населеного пункту Старичі, виник злочинний умисел на ухилення від призову по мобілізації.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 19 червня 2024 року, перебуваючи у ІНФОРМАЦІЯ_6 від отримання вищевказаної повістки відмовився, що було зафіксовано в акті про відмову в отриманні повістки.

В подальшому, 19 червня 2024 року ОСОБА_4 власноручно написав заяву на начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що він відмовляється від отримання повістки на відправку та не має бажання служити.

20 червня 2024 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , проте відмовився відбувати в команду для проходження служби в Збройних Силах України. У зв`язку із цим ОСОБА_4 20 червня 2024 року власноручно написав заяву на начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що він відмовляється відбувати в команду для проходження служби в Збройних силах України, оскільки не хоче служити.

Враховуючи вищенаведене, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття, маючи для цього можливість та не маючи правових підстав на відстрочку від призову за мобілізацією, не будучи особою, що не підлягає призову на військову службу у період мобілізації, під час дії воєнного стану в Україні, з метою ухилення від проходження військової служби, на особливий період, прибув 20 червня 2024 року на 08:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , однак відмовився вибувати у складі визначеної команди, внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Пояснив, що 19 червня 2024 року та 20 червня 2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 , де написав заяви про відмову від отримання повістки на відправку та про відмову відбувати в команду для проходження служби в Збройних силах України, оскільки не хоче служити. Це працівники ТЦК фіксували на відео. У вчиненому не розкаюється.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно (характеристика Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 09 липня 2024 року, вих. № 02-44), не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра (довідка від 10 липня 2024 року за вих. № 1006, видана КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради), проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (довідка № 436 від 09 липня 2024 року, видана виконкомом Трибухівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області).

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області № 14-10072024/61003 від 10 липня 2024 року), ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання можливості застосування ст. ст. 69, 75 КК України, суд виходить з наступного.

Судовим розглядом не встановлено пом`якшуючих покарання обставин у обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з чим підстав для застосування ст. 69 КК України немає.

Суд звертає увагу, що обвинувачений є військовозобов`язаним, особою працездатного віку, не має будь-яких захворювань, не має на утриманні жодних осіб, не працює, матеріали справи не місять жодних відомостей про те, що обвинувачений за весь цей час вчиняв будь-які дії задля допомоги Збройним Силам України, які б були відмінними від військової служби.

Враховуючи вид кримінального правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 притягується до відповідальності та яке відноситься до кримінальних правопорушень у сфері забезпечення призову та мобілізації, та враховуючи загальну ситуацію в країні, яка знаходиться в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що при таких обставинах застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_4 не буде справедливим до вчиненого ним кримінального правопорушення, а такого роду рішення може бути сприйняте як можливість уникнення від конституційного обов`язку громадян щодо захисту Вітчизни, який передбачений у ст. 65 Конституції України.

Оцінюючи наведені у вироку обставини, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання з врахуванням відсутності у санкції статті альтернативи покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: оригінал заяви ОСОБА_4 про відмову в отриманні повістки від 19 червня 2024 року, оригінал заяви ОСОБА_4 про відмову відбувати у команду для проходження військової служби в ЗСУ від 20 червня 2024 року та DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000182.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1