Справа № 538/2089/24
Провадження № 1-кп/538/218/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 13.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, судимості не має, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с та н о в и в:

13 серпня 2024 року о 00 год. 54 хв. поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , які перебували у добовому наряді під час здійснення патрулювання поблизу вулиці Сенчанська в місті Лохвиця Полтавської області, відповідно до своїх службових обов`язків, був зупинений транспортний засіб марки «Yamaha» без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_4 . У ході спілкування працівники поліції попросили ОСОБА_4 надати документи, які посвідчують особу та документи на транспортний засіб, адже останній вчинив адміністративні порушення, передбачені ч. 4 ст 126, ч. 5 ст 121, ч.7 ст. 121 КУпАП, ч.4 ст. 130 КУпАП. У подальшому у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення негативних наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та обіцянку надати службовим особам неправомірну вигоду за не вчинення ними дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання стосовно нього адміністративних матеріалів.

Цього ж дня 13 серпня 2024 року о 01 год. 11 хв., під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні представилися, вказавши при цьому свої посади та прізвища, перебували в поліцейському однострої встановленого зразка та мали при собі спеціальні номерні нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 100 доларів США, та в подальшому

висловив обіцянку надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі також 100 доларів США, що в цілому становить 200 доларів США, за не складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопоршення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 13.08.2024 після опівночі керував скутером, був зупинений працівниками поліції, був позбавлений прав керування та перебував в стані сп`яніння, тому запропонував поліцейським грошові кошти в сумі 100 доларів США, а потім ще таку ж суму, за те, щоб вони не складали протокол, штраф призначений в 2023 сплатив та той, що був накладений в цьому році ще ні, бо не був працевлаштований, на даний час працевлаштувався офіційно і має намір сплачувати штрафи, зазначив, що розкаюється у вчиненому, в майбутньому більше таких дій вчиняти не буде.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція чи обіцянка надання службовим особам неправомірної вигоди, за не вчинення службовими особами в інтересах того, хто пропонує та обіцяє таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їм службового становища.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та наступні дані про особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчинені кримінального правопорушення, розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, те, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується вперше, враховуючи, що за місцем проживання він характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, працевлаштований,тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та наявність пом`якшуючих покарання обставин, незважаючи на наявність обтяжуючої покарання обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: 4 оптичні DVD-R диски, які долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000595, залишити в матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА