УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 за ч. 2 ст. 384 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій останній зазначив, що він 17.04.2024 звернувся до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 із заявою про визнання заявника потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що слідчий вказаного органу досудового розслідування заяву ОСОБА_3 не розглянув, пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 не вручив, заявник просив визнати бездіяльність слідчого щодо невизнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0005309 протиправною та зобов`язати слідчого надати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 та вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування у зазначеному провадженні, будучи повідомним про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши аргументи заявника, дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, дійшов висновку про таке.

Зі скарги вбачається, що 17.04.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 із заявою про залучення його потерпілим у зазначеному провадженні.

Слідчий суддя бере до уваги, що КПК не передбачає обов`язкового прийняття прокурором чи слідчим процесуального рішення щодо визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК статус потерпілого у особи виникає з моменту її звернення із відповідною заявою.

Таким чином, з моменту звернення гр. ОСОБА_3 до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0005309, у останнього виник статус потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що не потребує ухвалення слідчим додаткового рішення щодо підтвердження такого статусу.

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог заявника у частині визнання протиправною бездіяльність слідчого щодо неухвалення останнім рішення про залучення ОСОБА_3 як потерпілого.

У той же час, Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

У силу вимог ст. 55 КПК особі, яка звернулась із заявою про залучення її у якості потерпіло, вручається пам`ятка права та обов`язки.

Крім того, відповідно до п.п. 1.1 п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК заявник має право отримати витяг з ЄРДР.

Однак, з викладеного у скарзі вбачається, що слідчим покладені на нього КПК обов`язки не виконані, оскільки витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0005309 ОСОБА_4 не наданий, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки останньому з 17.04.2024 не вручена.

Враховуючи наведені вищі положення КПК, вказана бездіяльність слідчого не відповідає принципам кримінального процесуального законодавства, оскільки слідчий фактично ухилився від забезпечення реалізації прав ОСОБА_3 як учасника кримінального провадження.

Наведений висновок має наслідком задоволення скарги у частині надання ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0005309 та вручення останньому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 221, 303, 306 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 за ч. 2 ст. 384 КК України, упродовж трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали надати ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0005309 від 22.12.2023 та вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Слідчий суддя ОСОБА_1