Справа № 159/6795/24
Провадження № 1-кс/159/2128/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Ковель

Cлідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000058 від 18.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України про застосування заходу забезпечення кримінально провадження в виді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року до Ковельського міськрайонного суду Волинської області слідчим ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 внесено до суду клопотання про накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури сої, які знаходяться у прибережній захисній смузі річки Вільшанка в межах 25 метрів від урізу води, площею 1,7 га, розташовані поблизу с. Ружин, Ковельського району, Волинської області за координатами 51.148463, 24.6138573, щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України. Просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву в якій підтримав заявлене клопотання з підстав наведених у ньому та просив накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури сої, просить справу розглянути у його відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Постановою від 08.10.2024 слідчій визнав посіви сільськогосподарської культури-сої речовим доказом після його огляду. Притому мотивів за яким критерієм слідчий визнає посіви речовим доказом не вказав, а лише послався, що посіви мають значення речового доказу.

Слідчій в обґрунтування своїх вимог в клопотанні вказує, щодо розорення земель прибережної захисної смуги річки Вільшанка та посіву сільськогосподарських культур сої, тобто зміни функціонального призначення землі. За таких умов з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, запобіганню подальшого знищення, пошкодження та відчуження землі виникла необхідність арешту на посіви сільськогосподарських культур сої.

Притому які обставини виникли для побоювання слідчого після ухвалення рішення про визнання посівів речовим доказом на день звернення із клопотанням не наведено.

В ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Притому як вказано в ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене слідчий суддя констатує, що підставою внесення відомостей в ЄРДР явилося вчинення діяння передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, за диспозицією якої відбулося самовільне зайняття земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель, вчинені групою осіб.

Отже, слідчий в своєму клопотанні зазначає, що речовим доказом є посіви.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З наведеного слідує, що предметом дослідження, являються посіви сільськогосподарських культур сої, що знаходяться на земельній ділянці, що відноситься до земель малих річок прибережної захисної смуги на відстані 25 метрів.

Отже, посіви сільськогосподарських культур сої не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, питання щодо накладення арешту на посіви з інших підстав слідчий не зазначає.

Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 170 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000058 від 18.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України про застосування заходу забезпечення кримінально провадження в виді арешту майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1