Номер справи 703/1791/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мічуріно Дроківського району Молдавської РСР, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

у с т а н о в и в :

Начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування, призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року і направити засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України з призначенням покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За час перебування на обліку Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 30 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_5 порушує правила відбування покарання з випробуванням та вимоги кримінально-виконавчого законодавства України.

Під час виконання вироку суду було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в період відбування покарання з випробуванням зник з постійного місця проживання, ще до вступу вироку в законну силу перетнув державний кордон України та виїхав до Республіки Молдови звідки в подальшому поїхав до Германії.

Постановою ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 09 березня 2023 року за поданням Черкаського РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 був оголошений у державний розшук де він перебував до часу звернення до суду з поданням, під час винесення вироку засуджений не був присутній і не знав, що на нього покладено обов`язки на підставі ст.76 КК України.

У червні 2024 року засуджений ОСОБА_5 повернувся до України, однак до Черкаського РВ №3 не з`явився, а з`явився лише 09 вересня 2024 року так як був затриманий працівниками поліції.

Враховуючи вищевикладене начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з даним поданням.

Представник Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, оскільки з таким відділ пробації звернувся до суду після закінчення іспитового строку, що є недопустимим.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення подання заперечував. Вказав, що копії вироку він не отримував та про покладені на нього обов`язки не знав. За межі України виїхав у зв`язку з тим, що посварився з дружиною та як громадянин Молдови виїхав до Республіки Молдова. На даний час повернувся, оскільки з дружиною примирився.

Суд, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи №81/2022 року, приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

23 серпня 2022 року вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Копія вищевказаного вироку отримана Черкаського районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області 30 серпня 2022 року та прийнятий до виконання.

У зв`язку з неявкою засудженого до відділу пробації, відсутності його за місцем проживання та не встановленням проведеними заходами його місця знаходження, начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_7 , 27 лютого 2023 року звернувся до ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області з поданням щодо передачі матеріалів для проведення подальших розшукових заходів до ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області на засудженого ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів особової справи №81/2022, ОСОБА_5 був оголошений в державний розшук 09 березня 2023 року РС №115023023, як «особа, яка переховується від вироку суду, не пов`язаного з позбавленням волі» на підставі подання ДУ «Центр пробації» №34/14/564-23 від 27 лютого 2023 року.

Згідно повідомлення начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_5 був розшуканий працівниками взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області де у нього було відібрано пояснення та зобов`язання з`явитися до Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.

09 вересня 2024 року ОСОБА_5 з`явився до відділу пробації, надав письмові пояснення та його було попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком суду покарання у зв`язку з його зникненням з постійного місця проживання та перебуванням у державному розшуку.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч.4 ст.166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так згідно із ст. 5 КВК України, Кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

Так, судом встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік. Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаний вирок ухвалено в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що копія вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року направлена ОСОБА_5 25 липня 2022 року.

Однак, докази отримання вказаного вироку суду засудженим та ознайомлення з призначеним судом покаранням та покладеними на засудженого обов`язками, матеріали справи не містять та до подання не додано.

За вказаних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній умисел на цілеспрямоване нехтування засудженим покладеними на нього судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Виїзд ОСОБА_5 за межі України, без ознайомлення його з забороною такого, не можуть бути свідченням небажання останнього ставати на шлях виправлення та бути достатніми для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі.

Інших порушень ОСОБА_5 допущено не було, до кримінальної та адміністративної відповідальності він не притягувався.

Суд зазначає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Під час розгляду справи судом не встановлено ні умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, ні обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органом з питань пробації на даний час не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим ОСОБА_5 покладеними на нього судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим, відповідно до ст.163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

За змістом статті 78 КК України скасування випробовування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

Тобто, аналізуючи наведені норми законодавства, вбачається, що суд має право вирішувати питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання в межах дії встановленого іспитового строку.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

З матеріалів справи встановлено, що іспитовий строк засудженого обчислюється з 21 липня 2022 року та закінчився 21 липня 2023 року.

З поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області звернувся 13 вересня 2024 року.

Відтак, на момент звернення до суду органом пробації з клопотанням про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_5 іспитовий строк останнього закінчився.

Враховуючи наведені норми матеріального права, оскільки іспитовий строк ОСОБА_5 за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року закінчився, а вирішувати питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання поза межами іспитового строку законодавством не передбачено, відтак в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.09.2024 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали оголошений 04 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1