У Х В А Л А

Справа № 126/1102/23

Провадження № 1-кп/126/102/2024

30 серпня 2024 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 27.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флорино Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернулася з клопотаннями про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 12.03.2024 року клопотання прокурора ОСОБА_5 задоволено, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Бершадського районного суду Вінницької області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно повідомлення засутпника начальника ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_4 , розшукано та затримано відповідно до ухвали Бершадського районного суду Вінницької області та доставлено в судове засідання для розгляду клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання прокурор мотивує тим, що 26.02.2023 близько 17 год. ОСОБА_4 перебував біля магазину по АДРЕСА_1 та до нього підійшов ОСОБА_7 , який розпочав з ним розмову. В подальшому, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс йому два удари кулаком правої руки по обличчю в область носа, від чого останній упав на землю на правий бік, а ОСОБА_4 в свою чергу наніс ще декілька ударів ногою по задній лівій частині тулуба ОСОБА_7 . Вищевказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та на лівій половині груді, а також у вигляді переломів ІІІ, ІV, V, VII, VIII ребер зліва з проникненням у плевральну порожнину і розвитком послідуючого гемотораксу. Згідно висновку експерта № 26/2-Д від 04.05.2023 тілесні ушкодження у вигляді синців відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді переломів ІІІ, ІV, V, VII, VIII ребер зліва з проникненням у плевральну порожнину і розвитком послідуючого гемотораксу відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 доводиться доказами зібраними в ході досудового розслідування.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі та відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховування від органів суду, що обґрунтовано підтверджується вчиненням тяжкого злочину, відсутністю у ОСОБА_4 місця роботи та соціальних зв`язків, а також тим, що ОСОБА_4 переховувався, та місце його знаходження встановлено розшуком;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання;

- впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні не допитані у судовому засіданні.

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обранні запобіжного заходу також просить врахувати, що вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє йому утримуватись під вартою.

Крім того, просить зауважити, що ОСОБА_4 не з`являвся у судові засідання хоча йому відомо, що відносно нього на розгляді у Бершадському районному судді перебуває обвинувальний акт, однак ігнорує даний факт.

Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та може призвести до подальшого затягування судового розгляду, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст. 28 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання просив задоволити, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підстави для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання. Просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суддя дійшов наступного висновку.

Клопотання прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) - (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів суду, що обґрунтовано підтверджується вчиненням тяжкого злочину, відсутністю у ОСОБА_4 місця роботи та соціальних зв`язків, а також тим, що ОСОБА_4 переховувався та місце його знаходження встановлено розшуком; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання; може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні не допитані у судовому засіданні також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, обвинувачений з 12.03.2024 перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від явки та суду та був затриманий працівниками поліції лише 29.08.2024 року.

Вирішуючи подане клопотання, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведена практика Європейського суду свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Сукупність наведених ризиків, обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, а також його процесуальна поведінка під час розгляду кримінального провадження відносно нього свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Судом також враховується відсутність постійного офіційного місця роботи чи навчання, відсутність офіційного джерела доходів обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання про необхідність застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його фактичного затримання.

Щодо альтернативного визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту підозрюваного ОСОБА_4 , в силу вимог п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 197, 331 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Флорино Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання обвинуваченого, тобто з 29.08.2024 по 27.10.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1