г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1447/24
Номер провадження 1-кп/213/190/24
В И Р О К

Іменем України

21 серпня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129, за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Нововоронцовського р-ну Херсонської області, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, освіта професійно-технічна, працює апаратником оброблення зерна у ТОВ «Інгулець Сторедж», раніше не судимий, зареєстрований: у АДРЕСА_1 , прож. в АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком кожного громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба у Збройних Силах України є державною службою особливого характеру, яка пов`язана із захистом Вітчизни. Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, на яку відповідно до ст.39 вказаного Закону призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/22 від 12.08.2022, №757/22 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023) в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, оголошено загальну мобілізацію, строк проведення якої продовжено Указами Президента України № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розпочато призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки військово-лікарської комісії №78/5 від 29.04.2022 визнаний придатним до військової служби.

13.04.2023 перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 особисто вручено повістку на призову за мобілізацією (бойова повістка) для відправки до відповідного підрозділу ЗСУ на 17.04.2023

У свою чергу, військовозобов`язаний ОСОБА_4 отримавши повістку про призов на військову службу під час мобілізації, та будучи повідомленим про прийняття рішення про зарахування його у список команди до відправки у війська, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, відповідно до яких останній повинен був прибути на збірний пункт, у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських), однак ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про час прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, не з`явився без поважних причин у визначений час, а саме о 07:00 17.04.2023, до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 для відбуття для проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією на особливий період.

В подальшому, продовжуючи свої дії, спрямовані на ухилення від військової служби, 04.03.2024, приблизно о 13:00, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де останньому відповідальними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 оголошено зміст повістки про призов за мобілізацією із визначенням дати та часу прибуття ОСОБА_4 до збірного пункту, однак останній в категоричній формі відмовився отримати від представників групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_6 повторну повістку про виклик на призов за мобілізацією та не прибув на оголошену дату та час, а саме на 07:00 06.03.2024 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_5 для відбуття для проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією на особливий період.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю. Пояснив, що ухилився від призову, оскільки має варікоз, боявся залишати дітей. У скоєному розкаявся, зробив для себе висновки, суду пояснив, що має на утриманні двох дітей неповнолітніх, дружина не працює та фактично також на його утриманні, він працює апаратником. Зазначив, що розкаюється та планує проходити військову службу та при отриманні повістки не буде ухилятись. Просив розглянути провадження на підставі ч.3 ст 349 КПК України без виклику та допиту свідків, без дослідження письмових доказів. Судом роз`яснено, що в разі скороченого розгляду справи зможе оскаржувати вирок лише в частині покарання, на що погодився. Відповідно до ст. 349 КПК України, - суд вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження без виклику в судове засідання свідків, без дослідження письмових матеріалів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Досліджені в сукупності всі здобуті у провадженні докази дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 336 КК України за ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що він скоїв нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пояснив що дружина також не працює та знаходиться на утриманні. Освіта професійно-технічна. Має місце проживання та реєстрації. Раніше не судимий. Зі слів має захворювання варікоз, для оформлення непридатності до військовоїслужби йому працівники ТЦК повідомляли, що потрібно їхати до м. Дніпро, куди він не поїхав; доказів наявності хвороби не надав. Відповідно до Досудової доповіді можливе виправлення без позбавлення волі. В судових дебатах пояснив, що зробив для себе висновки та буде проходити військову службу.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено; у відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання суд вважає щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Суд вважає відсутні підстави для застосування ст. 69 КК України. Суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення (ст. 336 КК України нетяжкий злочин), враховуючи особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий, позитивно характеризується, офіційно працює, має тісні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох дітей, наявні дві пом`якшуючі обставини які вказані вище, відсутні обтяжуючі обставини, враховуючи розуміння обвинуваченим вчиненного та бажання вподальшому проходити військову службу, суд вважає наявна можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст. 75,76 КК України, та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід не обирати. Речові докази залишити в матеріалах справи. Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 373-377 КПК України суд, -

УХВАЛИВ

Визнати ОСОБА_4 винним за ст. 336 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирати. Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази: диски, повістки залишити зберігатись в матеріалах справи.

Матеріали кримінального провадження досудового розслідування залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Заявляти клопотання про доставлення до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1