МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/1221/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

встановив:

30 серпня 2024 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду, у порядку визначеному п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, для розгляду.

У судове засідання суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 не з`явився і правом надання пояснень не скористався. У заяві про самовідвід міститься заява ОСОБА_3 про розгляд заяви без його участь, свою позицію підтримує.

Учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді заяви про самовідвід у судове засідання не прибули, при цьому, прокурором до суду подано заяву про розгляд у письмовому провадженні заяви про самовідвід; захисником до суду подано заяву про розгляд заяви про самовідвід без участі захисника та обвинуваченого.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд дійшов такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таким чином кримінальним процесуальним законом визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді, а отже і для самовідводу. Зокрема, серед таких підстав, на яку посилається суддя є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про відвід з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слід враховувати, що до "інших обставин", які викликають сумнів у неупередженості судді, можливо віднести такі, як: 1) суддя є дальнім родичем, або близькою людиною для слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача або членів їх сімей; 2) у результатах судового розгляду зацікавлені близькі родичі судді або члени його родини; 3) суддя перебуває в дружніх або неприязних стосунках з кимось із учасників кримінального провадження; 4) суддя перебуває в матеріальній, службовій або іншій залежності від когось із учасників кримінального провадження; 5) суддя публічно, усно або письмово, у тому числі в засобах масової інформації, наперед висловив свою думку щодо винуватості або невинуватості обвинуваченого, або з інших питань ще не закінченого відповідним судовим рішенням кримінального провадження.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У § 56 рішення Європейського суду з прав людини від 06 березня 2018 року в справі «Михайлова проти України»,заява № 10644/08 суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , як суддя визначений протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заявив про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, у зв`язку з тим, що суддя мав тривалі стійки робочі стосунки з обвинуваченим, під час перебування обвинуваченого на посаді в органі поліції.

З документів, поданих суддею ОСОБА_3 до суду слідує, що дійсно обвинувачений ОСОБА_4 мав тривалі робочі стосунки з суддею ОСОБА_3 під час здійснення ним правосуддя. Вказані обставини стороною захисту (ані обвинуваченим ані його захисником) не оспорюються.

За викладених обставин, суддя вважає, що хоча наразі обвинувачений ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акта, і обіймає посаду в іншому органі поліції, але тривалі робочі відносини судді ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 , в межах цього кримінального провадження можуть вплинути на існування гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, у тому числі від стороннього впливу, а тому таке побоювання суддя вважає об`єктивно обґрунтованим.

За таких обставин, заява судді Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, -

постановив:

Заяву судді Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

12.09.2024