Справа № 953/6333/24
н/п 1-кс/953/5223/24
"16" липня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника власників майна адвоката ОСОБА_4 ,
власники майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Мобільний телефон марки « Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .
Мобільний телефон марки « Iphone», ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначили, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать їм, як подружжю, призначені для лікування.
ОСОБА_9 , у судовому засіданні зазначив, що вилучено в ході обшуку майно йому не належить, свій телефон він десь загубив..
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підтвердили належність вилучених у них телефонів.
Представник власників майна зазначив, що клопотання є необґрунтоване, подане із пропуском встановлених строків, внаслідок чого задоволенню не підлягає.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши пояснення учасників, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважат, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
З наданих матеріалів вбачається, що 12.06.2024 до СУ ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_11 вимагає неправомірну вигоду у сумі 50 000 грн. за сприяння в позитивному складанні іспитів (з теорії та практики) для отримання посвідчення водія в сервісному центрі МВС.
За протоколами допиту свідка ОСОБА_10 20.06.2022 його позбавили права керування транспортним засобом у зв`язку з накладенням адміністративного стягнення за ст.130 КУпАП. У 2023 році строк позбавлення права керування транспортним засобом сплив. З метою отримання водійського посвідчення після спливу строку на відповідну заборону, він приїхав в сервісний центр в м. Мерефа де до нього звернувся ОСОБА_11 , який повідомив, що у випадку сплати йому 50 000 грн., він допоможе отримати водійське посвідчення, а саме вплине на службових осіб територіального сервісного центру МВС.
У подальшому 09.07.2024 о 20:41 ОСОБА_10 передав ОСОБА_11 50 000 грн.
Після цього, 11.07.2024 о 18.15 ОСОБА_10 зателефонував раніше незнайомий чоловік, який представився ОСОБА_12 , повідомив, що буде допомагати вирішувати питання по отриманню водійського посвідчення та ОСОБА_10 13.07.2024 о 09:00 необхідно бути у сервісному центрі за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з отриманої відповіді з ХУ ДВБ НП України на доручення в порядку ст.40 КПК України встановлено, що до протиправної діяльності може бути причетний: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №386551561 від 11.07.2024, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 12 липня 2024 р. було задоволено клопотання слідчого про дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення наступних речей та документів, а саме: комп`ютерної техніки, засобів мобільного та інтернет зв`язку, сім-карток, смартфонів, з`ємних накопичувачів, документів із відомостями щодо отримання ОСОБА_10 водійських посвідчень; банківські картки; копії документів стосовно ОСОБА_10 , щоденників, блокнотів, записних книжок, грошових коштів, отриманих у якості неправомірної вигоди.
13.07.2024 у ході досудового розслідування кримінального провадження проведено обшук житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання у ОСОБА_9 , в період з 16:20 год по 21:41 год..
В ході проведення обшуку вилучено грошові кошти та мобільні телефони.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
За ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Враховуючи, що майно вилучено в ході проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого суді, прокурором подане клопотання в межах 48 годин.
З наданих пояснень власників майна у судовому засіданні та наданих доказів вбачається, що ОСОБА_9 після приходу слідчого із дозволом на обшук, здійснював дзвінки та відправляв смс повідомлення своїй дружині ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_5 . Проте телефон ОСОБА_9 вилучений не був, за повідомленням останнього він його загубив.
Зазначені обставини, свідчать про можливість наявності у вилучених телефонах інформації, яка має доказове значення для даного кримінального провадження, в тому числі прихованої або видаленої.
Враховуючи положення ст. 98 КПК України вилучені мобільні телефони є речовими доказами, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучені телефони підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту мобільних телефонів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Крім того, під час вирішення питання накладення арешту на майно слід врахувати положення статті 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
За ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
З урахуванням наведеного , після зняття копії інформації, що міститься у вилучених мобільних телефонах, слідчий суддя вважає за необхідне повернути власникам на відповідальне зберігання.
Згідно ухвали слідчого судді наданий дозвіл на проведення обшуку, в тому числі з метою виявленні та вилучення грошових коштів, отриманих у якості неправомірної вигоди.
За даними протоколу від 09.07.2024р., слідчим оглянуті грошові кошти 50 купюр номіналом по 1000 грн. та вручені ОСОБА_10 , для участі у проведені слідчої дії.
Вилучені за місцем проведення обшуку грошові кошти не співпадають із серією та номером грошових коштів зазначених у протоколі 09.07.2024р., тобто не є грошовими коштами отриманими у якості неправомірної вигоди по даному кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 116, 117, 170 173,117, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучені у ході проведення обшуку житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, а саме: мобільний телефон марки « Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки « Iphone», ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 .
Після зняття копії інформації, що міститься у вилучених мобільних телефонів повернути власникам на відповідальне зберігання.
Попередити ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1