Справа № 466/7382/24
Провадження № 1-кс/466/2999/24
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в межах кримінального провадження №0000723 від 20.05.2024,-

в с т а н о в и в:

09.10.2024 року адвокат ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту на майно, а саме, просить суд скасувати арешт належних ОСОБА_4 речей, вилучених 04.07.2024 в ході санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 15.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова було накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-M205FN/DS» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в кому знаходиться сім-картка мобільного оператора НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone 13» IMEI: НОМЕР_4 , в кому знаходиться сім-картка мобільного оператора НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-M205FN/DS» IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в кому знаходиться сім-картка мобільного оператора НОМЕР_8 ; ноутбук марки «Gigabyte» модель «AX201NGW», с/н: НОМЕР_9 із зарядним пристроєм; системний блок чорного кольору із дротом ,скретч-карта мобільного оператора «Lifecell» із № НОМЕР_3 , банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , банківська карта «Spankasse Aachen» № НОМЕР_11 , банківська карта «Monobank» № НОМЕР_12 , банківська карта «Monobank» № НОМЕР_13 , банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_14 ,скретч-карта мобільного оператора «МТС-Україна» із № НОМЕР_15 , банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_16 , карта пам`яті (micro SD) об`ємом 8 GB, сім-картка «Київстар» ( НОМЕР_17 ), сім-картка «МТС» ( НОМЕР_18 ) флеш-накопичувач «Fazu» об`ємом 32 GB, серед якого є майно, яке належить ОСОБА_4 .

Зазначає, що органом досудового розслідування не доведено, що вилучене в ході обшуку майно може бути доказом у кримінальному провадженні №0000723 від 20.0.52024р, а тому відпала потреба і підстави в такому заході забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із вищенаведеним просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 та представник заявника адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили таке задоволити.

В судовому засіданні слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 заперечив проти задоволення поданого клопотання, оскільки на даний час досудове розслідування ще не завершено, і речові докази, вилучені 04.07.2024 в ході санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши долучені до клопотання матеріали ,слідчий суддя вважає, що таке до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді цього ж суду від 15.07.2024р. накладено арешт на майно, вилучене 04.07.2024 в ході санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 від 20.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

У відповідності до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, слідчим суддею встановлено, що вищевказані речі постановою слідчого від 04.07.2024 визнано речовими доказами за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 від 20.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000723 від 20.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України не завершено, доказів зворотного адвокатом ОСОБА_5 суду не надано, а тому вважаю, що арешт накладено обґрунтовано і до завершення досудового розслідування кримінального провадження не відпала потреба в подальшому застосуванні арешту.

Зняття арешту майна, вилученого 04.07.2024 в ході санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , може призвести до втрати, знищення чи пошкодження майна, зміни його властивостей, що в свою чергу призведе до неможливості провести повне, об`єктивне та всебічне досудове розслідування, тому на думку суду вказане клопотання є передчасним, оскільки органом досудового розслідування не закрито та проводяться всі необхідні слідчі дії.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно, яке вилучене 04.07.2024 в ході санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131,132,170, 174, 376 КПК України слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно в межах кримінального провадження №0000723 від 20.05.2024, - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1