Провадження № 1-кс/537/669/2024
Справа № 537/4401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

установив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню № 0000260 від 18.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 384 КК України, а саме посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СД ВП№ 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000260 від 18.08.2024 про те, що 18.08.2024 близько о 00:40 год. поряд із буд. АДРЕСА_1 водій автомобіля Лексус р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_4 пред?явив працівникам патрульної поліції посвідчення водія НОМЕР_3 на власне ім`я із ознаками підробки (згідно даних в ІНІ посвідчення зареєстровано за іншою особою), тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 в ході огляду місця події від 18.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 у присутності понятих та поміщено до експертного пакету WAR 1953765, опечатано й підписано учасниками події. 19.08.2024 дізнавачем СД ВП№ 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 , вилученого в ході огляду місця події та передано його на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучене посвідчення водія, являється матеріальним об?єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього, прокурор просить накласти на нього арешт.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 18.08.2024 на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості наступного змісту: «18.08.2024 близько о 00:40 год. поряд із буд. АДРЕСА_1 водій автомобіля Лексус р/н НОМЕР_2 - ОСОБА_4 предявив працівникам патрульної поліції посвідчення водія НОМЕР_3 на власне ім`я із ознаками підробки (згідно даних в ІНІ посвідчення зареєстровано за іншою особою».

На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 18.08.2024 вбачається, що останній 18.08.2024 близько 01:00 год. проїжджав по провулку Літературному в місті Кременчуці й був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час перевірки водійського посвідчення останні повідомили ОСОБА_4 , що водійське посвідчення вже існує, але воно виписане на іншу особу. Також, ОСОБА_4 зазначив, що водійське посвідчення він має з 2021 року й неодноразово пред`являв його працівникам поліції. Також, доповнив, що водійське посвідчення допоміг йому отримати його знайомий, але з того часу вони не бачились.

З протоколу огляду місця події від 18.08.2024, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтування, вбачається, що в ході огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 , яке було поміщено до сейф-пакету WAR 1953765.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 від 19.08.2024 вбачається, що посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 18.08.2024, як речовий доказ та передано на зберігання до камери речових доказів ВП №1 КРУП за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000260 від 18.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 24.12.2021 ТСЦ 6341, з серійним номером НОМЕР_1 , яке 18.08.2024 добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та володільцю майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1