Справа № 639/6376/24
Провадження № 1-кп/639/458/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000838 від 26.08.2024 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпове-Кріпенське Свердловського району Луганської області, цигана, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, ніде не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 24.08.2024 приблизно о 17 годині 00 хвилин перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , який мав при собі мобільний телефон RedMI 10S 64 GB, з SIM карткою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , придбаний взимку 2024 року та належний останньому.

Саме в той час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаного мобільного телефону, шляхом обману.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, спочатку попросив у нічого непідозрюючого ОСОБА_4 вищевказаний належний йому мобільний телефон RedMI 10S 64 GB, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінку, при цьому гарантувавши його повернення власнику ОСОБА_4 .

У відповідь на це прохання ОСОБА_4 , нічого не підозрюючи про протиправний, шахрайський намір ОСОБА_3 , довіряючи останньому, віддав йому свій мобільний телефон.

ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, звернувши на свою користь вищевказаний мобільний телефон, не маючи наміру його повернути, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 4748,10 грн. (чотири тисячі сімсот сорок вісім гривень десять копійок), що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4382/24 від 16.09.2024.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав письмову заяву про згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із ч. 2 ст. 302 КПК України щодо обмеження права апеляційного оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, неодружений, немає будь-яких осіб на утриманні, офіційно не працевлаштований, ніде не зареєстрований, має постійне місце проживання, не є військовослужбовцем строкової служби.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один епізод, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання у виді штрафу та виправних робіт через відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу не будуть дієвими та не зможуть забезпечити досягнення його мети, а підстав для призначення покарання у виді громадських робіт та пробаційного нагляду судом не встановлені.

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, з огляду на тяжкість та характер скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, на теперішній час, можливе без реального відбування покарання, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі, а тому його можливо звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- СD-R диск з відеозаписами, який міститься в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п а.с. 41)

Процесуальні витрати в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного експерта ОСОБА_7 , які перерахувати на р/р НОМЕР_4 (к/п а.с. 43).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1