Справа № 585/2860/24
Номер провадження 1-кп/585/515/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни, у режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000515 від 03.06.2024 року, із угодою про визнання винуватості, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2023 року за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З 08.02.2024 засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» (далі ДУ «РВК №56»). По прибуттю до ДУ «РВК №56» засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

Під час відбуття призначеного покарання в ДУ «РВК № 56» засуджений ОСОБА_3 , починаючи з 14 лютого 2024 року, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив стати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, вчиняв злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, через що взятий на профілактичний облік та 24 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за різні порушення режиму відбуття покарання.

Через безуспішне застосування інших заходів впливу, 19.03.2024 на підставі ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01.03.2024, що набрала законної сили, до засудженого ОСОБА_3 за чергове порушення встановлених заборон, судом було застосовано стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу (далі ПКТ) строком на 1 (один) місяць.

Відповідно до постанови начальника ДУ «РВК № 56» від 19.03.2024, засуджений ОСОБА_3 переведений до ПКТ ДУ «РВК № 56» строком на 1 (один) місяць.

Однак, будучи підданим стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу та попередженим про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та іншу протидію адміністрації у законному здійсненні її функцій, засуджений ОСОБА_3 під час відбування покарання на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та продовжив злісно порушувати установлений порядок відбування покарання.

Як наслідок за період часу з 19.03.2024 по 16.05.2024 засуджений ОСОБА_6 за різноманітні умисні порушення, визначені ст. 107 КВК України та вимог Наказу Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» 18 разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Не зважаючи на вжиті профілактичні заходи, засуджений ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, що полягало в наступному.

Так, у відповідності до статті 9 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані:

- виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених;

- виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені зобов`язані:

- дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами;

- виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Згідно з статтею 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Крім того, частиною 3 Розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань встановлено обов`язок засудженого виконувати необхідні роботи із самообслуговування, благоустрою установи виконання покарань.

Начальником відділення соціально-психологічної служби № 5 ДУ «РВК № 56» ОСОБА_7 розроблено графік залучення без оплати праці засуджених відділення СПС № 5 до робіт з благоустрою колонії згідно п. 5 ст. 118 КВК України на травень місяць 2024 року, який було затверджено начальником державної установи та з яким засуджені, зокрема ОСОБА_3 , ознайомлені під підпис.

Проте, незважаючи на вказані вище обставини та на зроблене 09.05.2024 попередження про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України, засуджений ОСОБА_3 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на триваючу злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «РВК 56», діючи умисно та всупереч вищенаведеним вимогам ст. 107 КВК України та статті 2 розділу II, частини 3 додатку 20 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 29.05.2024 відмовився виконувати роботу з благоустрою в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України.

Так, 29.05.2024 о 09 год. 40 хв. начальником відділення соціально-психологічної служби № 5 ДУ «РВК 56» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_3 запропоновано приступити до роботи з благоустрою установи в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України, згідно затвердженого графіку, а саме провести прибирання приміщення загального коридору першого поверху відділення соціально-психологічної служби № 5 ДУ «РВК № 56», на що засуджений ОСОБА_3 відмовив останньому в категоричній та зухвалій формі. Після неодноразового повторюваної вимоги приступити до прибирання приміщення відділення, засудженого ОСОБА_3 було попереджено про те, що у разі відмови ним від виконання своїх обов`язків його буде притягнено до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України за злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи. Проте останній, будучи забезпеченим необхідним господарчим інвентарем публічно, зухвало, безпідставно, необґрунтовано, у категоричній формі відмовився виконувати неодноразово висловлені законні вимоги представника адміністрації ОСОБА_7 , хоча був зобов`язаний і мав можливість їх виконати.

Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у тому, що будучи особою, яка відбуває покарання у виді виді позбавлення волі, котра за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Вказаний обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000515 від 03.06.2024 року.

В угоді про визнання винуватості прокурор виклав формулювання обвинувачення щодо дій ОСОБА_3 та їх правову кваліфікацію за ст. 391 КК, яка учасниками кримінального провадження не заперечується.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати винуватість у повному обсязі в суді.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи беззастережне визнання вини ОСОБА_3 , а також дані про особу обвинуваченого, сторони дійшли згоди на призначення обвинуваченому покарання за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Згідно ч.1 т. 71 КК України сторони погодились визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2023 року, та остаточно до відбуття покарання призначити 5 років 1 місяць позбавлення волі.

У ході підготовчого судового провадження судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений та його захисник також просили про затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, надав негативну оцінку своїм діянням вказавши, що він розумів можливість настання наслідків за свої дії, однак раніше легковажно розраховував не бути притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинювані діяння.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ст. 391 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, угода укладена добровільно, обвинувачений може та зобов`язується виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся, запобіжні заходи, речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за№0000515 від 03.06.2024 року, укладену 21 червня 2024 року між прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.09.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 472 КПК України.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8 ЦВЄЛОДУБ