Дата документу 12.09.2024Справа № 554/9269/24
Провадження № 1-кс/554/9380/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000052 від 13.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрії Миргородського р-ну Полтавської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 С Т А Н О В И В:

Слідчою групою ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 13.05.2024

за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він будучи головою спеціалізованої МСЕК, вчинив корупційне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, у травні 2024 року, точні дата та час досудовим розслідуванням

не встановлені, у голови спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 за попередньою змовою

з ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за посередництва ОСОБА_8 , за нібито проходження нею медико-соціальної експертизи з встановленням ОСОБА_9 другої групи інвалідності та отриманням права на здійснення за останньою постійного догляду.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, 23.05.2024 об 11 гол 01 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , стала вимагати від ОСОБА_9 , неправомірну вигоду для службових осіб спеціалізованої травматологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» у розмірі 7 500 доларів США за встановлення їй другої групи інвалідності, зазначивши, що у разі ненадання вказаної неправомірної вигоди, службові особи МСЕК не приймуть рішення про встановлення другої групи інвалідності.

Надалі, 07.06.2024 об 15 год 37 хв ОСОБА_8 під час особистої зустрічі поблизу свого місця проживання за адресою:

АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи

у співучасті із головою спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 , отримала від

ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 7 500 доларів США, які у подальшому передала голові спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 за встановлення ОСОБА_9 другої групи інвалідності.

Після чого, 06.09.2024 приблизно о 14 год 50 хв ОСОБА_8 , продовжуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел, з корисливих мотивів, перебуваючи у

м. Лубни Полтавської області, стала вимагати в ОСОБА_9 додатково передати їй неправомірну вигоду для службових осіб спеціалізованої травматологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» у розмірі 1 500 доларів США за отримання другої групи інвалідності, у зв`язку із зміною службовими особами спеціалізованої травматологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» остаточної ціни за встановлення другої групи інвалідності, на що

ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_8 про необхідність надання часу для збору зазначеної суми коштів.

У подальшому, 10.09.2024 о 06 год 57 хв ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу зупинки «Мгар» автошляху М03 Київ Харків кпп Довжанський в напрямку

м. Полтави, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у співучасті із головою спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_9 іншу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 1 500 доларів США, для передачі їх службовим особам спеціалізованої травматологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ».

Надалі, у той же день, приблизно о 08 год 50 хв ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будівлі, де розташовується спеціалізована травматологічна МСЕК КП «ПОЦМСЕ», на виконання спільного злочинного плану з головою спеціалізованої

МСЕК ОСОБА_4 , діючи умисно, передала останньому додатково отриману від

ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 1 500 доларів США за встановлення їй травматологічною МСЕК КП «ПОЦМСЕ» другої групи інвалідності.

У подальшому, в той же день та місці, голова спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 , після отримання усієї суми неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за посередництва ОСОБА_8 , передав останній довідку від 10.09.2024 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №542420, видану на ім`я ОСОБА_9 про встановлення їй другої групи інвалідності.

10.09.2024 о 21 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мокрії Миргородського р-ну Полтавської обл., громадянину України, зареєстрований

за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри та причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

1.повідомленням УСБУ в Полтавській області щодо виявлення ознак кримінального правопорушення;

2.заявою громадянки ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення;

3.протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ;

4.розсекреченими протоколами, складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій:

-аудіо-, відеоконтроль відносно ОСОБА_8 від 15.07.2024 №14/4217, з якого вбачається, що сума неправомірної вигоди за отримання другої групи інвалідності становить 7 500 доларів США, які необхідно передати для службових осіб спеціалізованої МСЕК;

-аудіо-, відеоконтроль відносно ОСОБА_8 від 15.07.2024 №14/4213, з якого вбачається, що 07.06.2024 ОСОБА_9 передала раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 7 500 доларів США ОСОБА_8 для подальшої передачі службовим особам спеціалізованої МСЕК;

-аудіо-, відеоконтроль відносно ОСОБА_9 від 15.07.2024 №14/4216, з якого вбачається, що 07.06.2024 ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_8 перерахувала через банківський термінал грошові кошти у сумі 27 000 грн на банківський рахунок останньої для передачі їх лікарям ІНФОРМАЦІЯ_2 , які готують первинну медичну документацію, яка у подальшому дає підстави для встановлення другої групи інвалідності;

-візуальне спостереження відносно ОСОБА_8 від 15.07.2024 №14/4214 з якого вбачається, що ОСОБА_8 систематично відвідує будівлю, де розташована спеціалізована травматологічна МСЕК КП «ПОЦМСЕ» за адресою: АДРЕСА_4 та знаходиться кабінет голови спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 з яким відбуваються зустрічі та останньому передаються документи відносно ряду громадян та грошові кошти (неправомірна вигода) за встановлення їм другої або третьої групи інвалідності. Крім того, ОСОБА_8 відвідує вказану будівлю з метою отримання довідок до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії, які видаються на ім`я громадян про встановлення їм відповідної інвалідності після передачі, за посередництва ОСОБА_8 , голові МСЕК ОСОБА_4 неправомірної вигоди;

-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно

ОСОБА_9 від 16.07.2024 №14/4280 з якого вбачається, що ОСОБА_8 використовує заходи конспірації, обговорюючи питання щодо встановлення групи інвалідності та її вартості в завуальованій формі. Крім того, ОСОБА_8 розповідає механізм ОСОБА_9 встановлення групи інвалідності та вказує на розподіл та суми коштів (в залежності від групи інвалідності та її терміну), які необхідно їй отримати для подальшої передачі службовим особам Гребінківської ЦРЛ, спеціалізованої МСЕК та на особисті витрати, пов`язані із виїздами до м. Полтава для передачі коштів та отримання відповідної довідки. Також ОСОБА_8 неодноразово наголошує у ході розмов, що участь ОСОБА_9 у процедурі отримання групи інвалідності не потрібна, усі дії, пов`язані із отриманням довідки про встановлення групи інвалідності, будуть виконані самостійно ОСОБА_8 ;

-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно

ОСОБА_8 від 16.07.2024 №14/4283 з якого вбачається, що ОСОБА_8 використовуючи свої зв`язки серед службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та спеціалізованої МСЕК надає особам інформацію про перелік первинних документів, які їй потрібні для виконання першочергових дій, спрямованих на отримання довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності. Крім того, ОСОБА_8 у ході розмов з різними особами оголошує попередню «вартість» послуги по встановленню груп інвалідності, вказуючи ціну в залежності від категорії групи та її терміну, яка коливається від 7 500 до 9 000 доларів США, а також наголошує на отриманні коштів у національній валюті, які їй необхідні для поїздок до м. Полтави (11 000 грн.), та лікарям медичної установи, які будуть готувати первинну медичну документацію з направленням на огляд МСЕК (по 6000 і 10 000 грн кожному). Також, у ході розмов ОСОБА_8 зафіксовано, що остання використовуючи свої зв`язки у відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , сприяє особам чоловічої статті у безперешкодному оновленні даних без їх фактичної присутності (від 300 до 500 доларів США) та надає консультації щодо отримання ними групи інвалідності, яка надасть можливість ухилитися від мобілізаційного призову або покинути межі кордону України;

-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 від 30.07.2024 №14/4209 з якого вбачається, що ОСОБА_4 підтримує систематично зв`язок з особами, які виступають у ролі посередників, в тому числі з ОСОБА_8 , та вказує останнім на дати засідання комісій, дати та час можливості прибуття для отримання замість громадян довідок МСЕК про встановлення їм груп інвалідності.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 перед виїздом до м. Полтави телефонує ОСОБА_4 та уточнює можливість свого прибуття задля отримання готових довідок МСЕК та передачі пакетів медичної документації з неправомірною вигодою щодо осіб, які підшукані нею або іншими особами з її близького кола оточення;

-протоколом затримання ОСОБА_8 від 10.09.2024 у ході якого в останньої вилучено грошові кошти у валюті долари США та довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності, в тому числі ОСОБА_9 ;

-протоколом затримання ОСОБА_4 від 10.09.2024;

-протоколом обшуку від 10.09.2024 приміщення спеціалізованої травматологічної МСЕК КП «ПОЦМСЕ» у ході якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди у сумі 1 500 доларів США, які були отримані 10.09.2024 ОСОБА_8 від ОСОБА_9 для подальшої передачі голові спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 ;

-протоколом обшуку від 10.09.2024 транспортного засобу KIA Sportege ДНЗ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 у ході якого виявлено та вилучено 5 400 доларів США та 189 800 грн;

-протоколом обшуку від 10.09.2024 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 у ході якого виявлено та вилучено у різних місцях помешкання грошові кошти: 747 600 грн, 3 550 Євро та 54 346 доларів США.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених, вважає, що розмір застави визначений в клопотанні зумовить належну процесуальну поведінку підозрюваної особи..

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину не визнає, заперечує проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала свого підзахисного, заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та просила обрати для її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою враховуючи його міцні соціальні зв`язки. Приєднала до матеріалів клопотання документи характеризуючі особу підозрюваного на 29 арк.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення клопотання слідчого та просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, коло яких наразі встановлюється, у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показань свідків на користь нього та іншої підозрюваної ОСОБА_8 , що унеможливить якісне та об`єктивне проведення досудового розслідування та може позбавити можливості притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Так, перебуваючи на волі, підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, оскільки ОСОБА_4 інкриміновано вчинення тяжкого злочину, кримінальна відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а тому останній може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин.

Наявність у підозрюваного значних засобів для існування: неофіційних джерел доходів, що підтверджується протоколами обшуків транспортного засобу та місця проживання, соціальних зв`язків серед колег, які працюють у державних та комунальних установах охорони здоров`я, що є неспростовним ризиком продовження вчинення злочину ОСОБА_4 (особисто або через колег, підлеглих, з якими він перебуваючи на волі матиме необмежену можливість спілкуватись/домовлятись з ними про можливі незаконні дії в даному кримінальному провадженні) у майбутньому, в тому числі незаконного впливу на свідків, коло яких наразі встановлюється, а саме громадян щодо яких ОСОБА_4 приймав рішення про встановлення їм фіктивної групи інвалідності за отримання від останніх чи посередників неправомірної вигоди.

Підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час є невстановленим місце знаходження ряду оригіналів медичної документації відносно громадян по яким

ОСОБА_4 приймав рішення про встановлення їм фіктивної групи інвалідності за отримання від останніх чи посередників неправомірної вигоди, а тому перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії спрямовані на знищення вказаних предметів та речей, що матимуть доказове значення у вказаному кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, та іншу підозрювану у цьому кримінальному провадженні, так як, йому відомі анкетні дані усіх свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також осіб медичних працівників за сприяння яких встановлювалась група інвалідності громадянам. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може вчиняти тиск на вказаних вище осіб з метою зміни ними показань на його користь, що, в свою чергу, унеможливить притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності та встановлення коло усіх осіб, які сприяли йому у вчиненні правопорушення, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_4 може також оговорити захисну позицію.

Зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винних осіб до кримінальної відповідальності.

На даному етапі кримінального провадження ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання показань від свідків і інших підозрюваних та їх дослідження. І тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - об`єктивна необхідність забезпечення недоконаності показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вирок суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я, зокрема підозрюваний може створювати перешкоди у отриманні первинних документів, які стосуються встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_9 , а також іншим особам щодо яких уже отримано відомості про встановлення фіктивної групи інвалідності, шляхом одержання неправомірної вигоди від посередників, в тому числі ОСОБА_8 , а тому останній матиме можливість здійснювати незаконний вплив на свідків та інших осіб задля зміни останніми своїх показів та створення у подальшому перешкод у ході досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зокрема, у ході досудового розслідування встановлюються коло усіх осіб, яким ОСОБА_4 за неправомірну вигоду видав довідки МСЕК про встановлення фіктивної групи інвалідності, у зв`язку з чим, останній вживатиме заходів для підробки або іншим чином внесення недостовірних відомостей відносно таких осіб з метою приховування своєї систематичної протиправної діяльності.

У зв`язку з чим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи про обізнаність органів досудового розслідування щодо інших фактів та обставин, пов`язаних із встановленням фіктивної групи інвалідності, може особисто або опосередковано, шляхом надання підлеглим працівникам або ж колегам з медичних установ вказівок та вимог, вчинити кримінальні правопорушення, пов`язані із підробкою та використанням завідомо підроблених документів для конспірації своєї протиправної діяльності.

Таким чином, об`єктивна потреба у застосуванні до підозрюваного

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зумовлюється переліченими ризиками у сукупності з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, даними про особу та іншими вищевикладеними обставинами.

У разі не обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній через усвідомлення можливого позбавлення волі на тривалий строк, а кримінальна відповідальність за злочини, який йому інкримінований передбачає позбавлення волі на строк у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, може та матиме реальну можливість ухилятися від слідства та суду, переховуватись від органів досудового розслідування, покинути межі території України, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

При цьому більш м`які запобіжні заходи в світлі конкретних обставин справи не здатні у повній мірі нівелювати наведені у цьому клопотанні ризики та не забезпечать дієвості кримінального провадження як це може бути при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, коли невиконання підозрюваним встановлених обов`язків може стати приводом для звернення в дохід держави та зарахування застави до спеціального фонду Державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел

і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа тощо.

За віком та станом здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу.

У той же час, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати до підозрюваного

ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість злочину, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного та наближеність його до місця здійснення досудового розслідування, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням його свободи. До того ж, останній перебуваючи на свободі зможе чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання проведення досудового розслідування;

2) особиста порука на адресу прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що на думку сторони обвинувачення негативно характеризує його особистість;

3) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного, який в тому числі відшукано під час обшуків за місцем проживання та транспортного засобу;

4) домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).

Крім того, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Разом з тим, слід зазначити, що загальна сума одержаної за посередництва ОСОБА_8 неправомірної вигоди головою спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 становить 9 000 доларів США (369 853,2 грн згідно офіційного курсу НБУ станом на 10.09.2024 з розрахунку 1 долар США 41,0948 грн), а також ОСОБА_8 одержано 07.06.2024 від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 27 000 грн, які необхідні для передачі службовим особам Гребінківської ЦРЛ та на поїздку до м. Полтави

для передачі документації з неправомірною вигодою голові спеціалізованої МСЕК ОСОБА_4 .

З урахуванням вищевикладеного та на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, застава у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладеного на нього обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину,

у зв`язку з чим, необхідно визначити заставу у межах загальної суми одержаної неправомірної вигоди 396 853,2 грн, а саме 130 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 393 640 грн, яка не буде непомірною для підозрюваного та є достатньою для можливого забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрії Миргородського р-ну Полтавської обл., громадянинаУкраїни, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме з 10.09.2024 року з 12 год. 30 хв. до 08.11.2024 року до 12 год. 30 хв. з визначенням застави у розмірі 393 640 грн.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 393 640 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора та суду. повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова особа у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 у разі внесення застави визначити по 08.11.2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1