29.07.2024 ЄУН 389/1321/24
Провадження №1-кп/389/53/24
У Х В А Л А

29 липня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 28.01.2024, стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 . В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , вважає, що є наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконний вплив на свідків. Беручи до уваги ризики, тяжкість та обставини злочину, застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечать виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати стосовно останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до слідуючого.

В частині 1 ст. 331 КПК Українийдеться про те, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК україни визначено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, при цьому потерпілим від злочину є її чоловік. Дітей вона не має, не працює, нерухомого або цінного рухомого майна у власності, також не має. Менше року фактично проживала у будинку, належному сестрі з дозволу останньої, до того неодноразово разом з чоловіком змінювали місце проживання, за місцем реєстрації в будинку батьків не проживає багато років. Зазначені обставини в сукупності не дають підстав стверджути про наявність у ОСОБА_5 достатньо міцних соціальних зв`язків. Відтак, зазначене свідчить на користь високої ймовірністі переховування її від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому, суд також враховує, що ОСОБА_5 на даний час вину у скоєному визнає частково, не погоджуючись з кваліфікацією кримінального правопорушення. Разом з цим, суд приймає до уваги, що після скоєння кримінального правопорушення медичним працівникам та матері померлого вона повідомляла інші обставини події - нанесення померлим собі ушкоджень самостійно. Зазначене вказує на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Отже, вказане обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Ризику незаконного впливу на свідків судом не встановлено, оскільки прямих свідків події немає, а вже допитані по справі свідки є лікарем ШМД й матір`ю померлого ОСОБА_5 , отже відсутні підстави вважати, що обвинувачена може здійснювати незаконний вплив на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показань, оскільки сенс в тому відсутній.

При цьому, враховуючи обставини справи, суд вважає, що у справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає реальну небезпеку можливості її ухилення від правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Тому, суд переконаний у необхідності застосування по відношенню до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання її під вартою, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить під час судового розгляду належного виконання останньою її процесуальних обов`язків. Вказані обставини в сукупності свідчать про існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обрано обвинуваченій запобіжний захід у вигляді взяття під варту, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, підстав для визначення застави у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої не встановлено.

Керуючись ст. ст.177, 178, 179, 182, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Знам`янка Кіровоградської області, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 11.50 год. 29.07.2024 року по 11.50 год. 26 вересня 2024 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для відому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо, протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1