Номер провадження 1-кп/641/251/2024 Справа № 641/4183/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000059 від 16.01.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Винники Нововодолазького району Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, пенсіонерки, працюючої водієм КП "Салтівське трамвайне депо", раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 приблизно о 10:30, ОСОБА_4 керувала технічно справним трамваєм «Т-3», бортовий номер вагону № 4539, на якому рухалася по маршруту АДРЕСА_2 в напрямку пр. Гагаріна в м. Харкові.

Зупинившись в районі трамвайної зупинки розворотній круг «Одеська», яка розташована навпроти будинку АДРЕСА_3 , здійснювала висадку пасажирів.

Після здійснення висадки пасажирів, ОСОБА_4 , діючи необережно, порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та не впевнившись в тому, що ОСОБА_6 , яка вийшла з трамваю через середні двері і не відійшла на безпечну відстань від нього, поновила рух трамваю та допустила на наїзд на ОСОБА_6 , контактувавши правою боковою частиною трамваю з лівою частиною тулуба ОСОБА_6 , що призвело до падіння останньої.

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/16/2-ОКБ/19 від 09.04.2019, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травми лівого плеча у вигляді закритого уламкового перелому великого бугорка плечової кістки та травму лівої гомілки та гомілково-ступного суглобу у вигляді закритих переломів кісточки великогомілкової кістки зі зміщенням, нижньої третини та кісточки малогомілкової кістки зі зміщенням, заднього краю епіфізу великогомілкової кістки зі зміщенням, розриву між гомілкового синдесмозу з підвивихом стопи назовні.

Порушення ОСОБА_4 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, які згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 7/319CE-19 від 09.04.2019 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що вона, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поновила рух трамваю у той час, коли ОСОБА_6 знаходилась в безпосередній близькості від вагону трамваю, та скоїла на неї наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнала. Пояснила, що 16.01.2019 року приблизно о 10-35, керуючи трамваєм голубого кольору, бортовий номер НОМЕР_1 , який рухався по маршруту № 8, вона заїхала на внутрішню колію розворотного кола зупинки "Вул. Одеська". Погода була сніжна, сонячна, на вулиці наметені сугорби. Заїхавши на внутрішню колію, вона зупинила трамвай, не доїжджаючи до зупинки, оскільки перед нею вже стояв інший трамвай. На зовнішній колії також стояв трамвай, який висаджував пасажирів. Оскільки перед нею стояв інший трамвай, то за 10-15 м до зупинки нею було здійснено висадку пасажирів, що не суперечить техніці безпеки. Після висадки пасажирів вона закрила двері трамвая, трамвай, що стояв попереду, вже поїхав, тому вона здійснила рух свого трамваю у напрямку зупинки для посадки пасажирів. Під`їхавши до зупинки, вона відкрила двері на посадку, сама вийшла з вагону, щоб по техніці безпеки здійснити обхід трамвая. Коли вона здійснювала обхід трамваю, то побачила за зовнішньою колією жінку, яка сиділа на землі приблизно за півметра від колії, та підійшла до неї. Біля жінки була дівчина, яка повідомила, що жінку нібито збив трамвай, та вона викликала швидку. Обвинувачена зателефонувала своєму керівництву, їй сказали залишитись на місці. Трамвай залишився на зупинці, не переміщувався до прибуття слідчо-оперативної групи та огляду місця події. Цього ж дня склали протокол огляду місця події, на місці був присутній працівник трамвайного депо з техніки безпеки. Потерпіла перебувала на місці пригоди до приїзду швидкої допомоги, її ніхто не переміщував. Потерпіла розміщувалася за зовнішнім колом на відстані приблизно півметра від колії, при розвороті винос задньої частини трамваю складає 1м, однак відстань (ширина) між коліями при повороті враховує винос трамваю.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що зранку 16.01.2019 року на зупинці трамваю " ОСОБА_8 " вона сіла у трамвай червоного кольору. Вагон трамваю був повний, водій здійснював висадку та посадку пасажирів через передні двері. Трамвай їхав по маршруту до зупинки "Вул. Одеська". При під`їзді до кінцевої зупинки "Вул. Одеська", водій зупинила трамвай приблизно за 30 метрів до зупинки. На вулиці було сніжно, наметені кучугури. На кінцевій зупинці потерпіла виходила з вагону через середні двері, там була доріжка, де можна було війти повз сугорби. Тільки вона ступила двома ногами на доріжку між сугорбів, а рукою ще трималась за перила трамваю, як двері трамваю зачинились, і трамвай почав рух. Її ногу зачепило трамваєм, нога застрягла у колесі, і таким чином її простягло аж за поворот. На ній були шкіряні чоботи, він яких відірвало підошву, і тоді її нога вискочила з колеса. Потерпіла втратила свідомість, у неї була роздроблена нога та зламано плече. Після того, як вона прийшла до тями, побачила, що до неї підбігла жінка, яка кричала, що пасажир потрапив під колеса трамваю. Водій трамваю, який її збив, вийшла з салону, стала комусь телефонувати, потім підійшла до неї та стала просити пробачення. Вона пам`ятає водія трамваю, яка на даний час є обвинуваченою ОСОБА_4 Приїхала швидка допомога та доставила потерпілу до лікарні АДРЕСА_4 , там їй зробити рентген та наклали гіпс. Від госпіталізації вона відмовилась, син відвіз її додому. Тривалий час реабілітації у неї була підвищена температура, пропонували зробити операцію, однак вона відмовилась. Трамвай, який її збив, здійснював рух по зовнішній колії розворотного кола зупинки "Вул. Одеська", трамвай рушив дуже швидко. Також потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що при складанні протоколу огляду місця події присутньою вона не була.

Фактичними даними, що містяться у технічному паспорті трамвая, відповідно до яких трамвай тип Т-3М, рік випуску 1989, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник КП «Салтівське трамвайне депо».

Фактичними даними, що містяться у листі КП «Салтівське трамвайне депо» № 291 від 12.04.2019 року, відповідно до яких згідно графіку руху, перевозка пасажирів від зупинки розворотний круг «602 мікрорайон» до зупинки розворотного кругу «Одеська», обслуговується КП «Салтівське трамвайне депо» по маршруту № 8.

Фактичними даними, що містяться у посвідченні водія серії НОМЕР_2 , відповідно до яких ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право керування трамваєм.

Фактичними даними, що містяться у наказі № 395-ВК про прийом на роботу, згідно з якими ОСОБА_4 з 15.08.2011 року прийнято на роботу водієм трамвая (пасажирського).

Фактичними даними, що містяться у книжці водія міського електротранспорту, відповідно до якої ОСОБА_4 пройшла відповідний інструктаж, допущена до керування трамваєм Т-3, Т-3М. Журналом реєстрації інструктажів з безпеки руху, відповідно до якого 05.04.2018 року та 04.05.2018 року ОСОБА_4 пройшла інструктаж, про що свідчить її підпис.

Фактичними даними, що містяться у медичній довідці щодо придатності до керування транспортним засобом ЯЯХ № 405047, дата видачі 31.10.2018 року, дійсна до 31.10.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_4 придатна до керування трамваєм.

Фактичними даними, що містяться у журналі № 3 щозмінного перед рейсового та після рейсового медичних оглядів водіїв, відповідно до якого ОСОБА_4 пройшла огляд 16.01.2019 року та допущена до керування.

Фактичними даними, що містяться у подорожньому листі водія ОСОБА_4 16.01.2019 року, яка 16.01.2019 року з 06:30 до 19:02 керувала трамваєм, інвентарний № 4539, маршрут 8.

Фактичними даними, що містяться у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.01.2019 року, відповідно до яких 16.01.2019 року до реєстру внесені відомості про кримінальне провадження № 0000059 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України. За обставинами кримінального правопорушення, 16.01.2019 року близько 10-30 год в районі буд. АДРЕСА_3 трамваєм «Т-3» маршруту № 8, бортовий номер 4359, під керуванням ОСОБА_4 відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ладижки лівої ноги.

Фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2019 року, відповідно до якого місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на кругу трамвая по АДРЕСА_5 . На місці пригоди розташований трамвай маршруту №8 на зупинці громадського транспорту у напрямку пр. Героїв Сталінграда. Трамвай Т-3 (М), бортовий номер 4539, без видимих пошкоджень. У схемі до протоколу огляду місця події, проведеного 16.01.2019 року, з прив`язкою до нерухомого об`єкта по АДРЕСА_6 , позначено розташування трамваю (бортовий номер 4539), колій руху трамваїв та відстань між ними. На фото таблиці до протоколу позначено розташування трамваю голубого кольору на внутрішній колії розворотного кола.

Фактичними даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 28.03.2019 року в частині пояснень ОСОБА_6 , відповідно до яких остання пояснила, що 16.01.2019 року близько 10-20 год вона знаходилась у салоні трамвая № 8. Не доїжджаючи до кінцевої зупинки приблизно 20м водій зупинила трамвай, відкрила всі двері. У салоні було приблизно 15 пасажирів, які стали виходити через всі двері. Водій з салона трамвая не виходила. ОСОБА_6 вийшла через середні двері і почала рухатись вздовж полотна у напрямку передньої частини трамвая. Під час руху відчула удар у ліву частину тулуба.

Під час слідчого експерименту від 28.03.2019 року замірами за участі потерпілої ОСОБА_6 встановлено наступне: 1. пішохід ОСОБА_6 вийшла через середні двері, при цьому лівою рукою трималась за борт трамвая; бічний інтервал між пішоходом та боковою частиною трамвая складав 0,40м. 2. водій трамвая зупинила трамвай, не доїжджаючи до зупинки 20м. 3. після виходу з трамвая через середні двері пішохід до наїзду пройшла приблизно 0,8м, при цьому лівою рукою трималась за правий борт трамвая. 4. видимість пішохода під час слідчого експерименту встановлювалась експериментальним шляхом, з робочого місця водія трамвая через праве бокове дзеркало заднього виду. Було встановлено, що при такому розташуванні трамваю водію через бокове дзеркало без обмежень видно всі три двері вагону. При цьому було встановлено, що пішохід, розташований на відстані 0,4м від правої бокової частини у районі середньої двері, також видимий з робочого місця водія трамвая.

Висновком експерта від 09.04.2019 року № 7/319СЕ-19, відповідно до якого згідно свідчень потерпілої ОСОБА_6 :

1. В даній дорожній обстановці, водій трамваю «Т-3» ОСОБА_9 , повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Оцінка дій пішохода ОСОБА_6 , не потребує застосування спеціальних технічних знань. Тому питання: «Як повинна була діяти пішохід ОСОБА_6 в даній дорожній обстановці відповідно Правил дорожнього руху України?» може бути вирішена самостійно слідством (судом) на підставі повного юридичного аналізу всіх зібраних по справі доказів, відповідно до вимог Розділу 4 Правил дорожнього руху України.

2. Водій трамваю «Т-3» ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортної пригоді шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру. Оцінка дій пішохода ОСОБА_6 , не потребує застосування спеціальних технічних знань. Тому питання: «Чи мала технічну можливість пішохід ОСОБА_6 запобігти ДТП шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України?» може бути вирішена самостійно слідством (судом) на підставі повного юридичного аналізу всіх зібраних по справі доказів, відповідно до вимог Розділу 4 Правил дорожнього руху України.

3. В діях водія трамваю «Т-3» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки перебували у причинному зв`язку з настанням події ДТП. Оцінка дій пішохода ОСОБА_6 , не потребує застосування спеціальних технічних знань. Тому питання: «Чи маються в діях пішохода ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою?» може бути вирішена самостійно слідством (судом) на підставі повного юридичного аналізу всіх зібраних по справі доказів, відповідно до вимог Розділу 4 Правил дорожнього руху України.

Висновком експерта № 12-14/2-ОКБ/19 від 14.02.2019 року, відповідно до якого 16.01.2019 (час не вказано) гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , машиною швидкої медичної допомоги доставлено. до КНП «МКБЛ № 17» ХМР, де після клінічного, лабораторних та інструментальних обстежень встановлено діагноз: «Закритий перелом зовнішньої та внутрішньої щиколотки лівої гомілки, заднього краю великогомілкової кістки з підвивихом ступні назовні. Забій м?яких тканин лівого плечового суглобу». Після обстеження та фіксації кінцівки гіпсовою пов`язкою, хвора відмовилась від госпіталізації та була направлена на амбулаторне за місцем мешкання.

За даними наданої медичної документації у гр. ОСОБА_6 мала місце травма лівої гомілки та гомілково-ступного суглобу у вигляді закритих переломів кісточки великогомілкової кістки зі зміщенням, нижньої третини та кісточки малогомілкової кістки зі зміщенням, заднього краю епіфізу великогомілкової кістки зі зміщенням, розриву міжгомілкового синдесмозу. з підвивихом стопи назовні, - яка могла бути отримана в час вказаний в ухвалі суду про призначення експертизи (16.01.2019) від ударної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості котрого не відобразилися в ушкодженнях, та відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.2.2.1.в., п.2.2.2. п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6). Стосовно вказаного в діагнозі «забій м`яких тканин лівого плечового суглобу», то він встановлений на основі суб`єктивних факторів, та згідно п. 4.3 п. 4.13.1 п. 4.13.4 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17 січня 1995 р. № 6 - не може бути врахований при оцінці ступеня тяжкості. Вказана травма лівої гомілки та гомілково-ступного суглобу могла бути отримана в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалою. Судово-медичних даних, що свідчать про наявність чи відсутність алкоголю в крові гр. ОСОБА_6 , на час госпіталізації в КНП «МКБЛ № 17» XMP (16.01.2019) - не надано.

Висновком експерта № 12-14/16//2-ОКБ/19 від 09.04.2019 року, відповідно до якого 16.01.2019 (час не вказано) гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , машиною швидкої медичної допомоги доставлено до КНП «МКБЛ № 17» ХМР, де після клінічного, лабораторних та інструментальних обстежень встановлено діагноз: «Закритий перелом зовнішньої та внутрішньої щиколотки лівої гомілки, заднього краю великогомілкової кістки з підвивихом ступні назовні. Забій м`яких тканин лівого плечового суглобу». Після обстеження та фіксації кінцівки гіпсовою пов`язкою, хвора відмовилась від госпіталізації та була направлена на амбулаторне лікування за місцем мешкання. На даний час хвора знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога КНП «МКБЛ № 17» ХМР з діагнозом: «Зростаючий перелом зовнішньої та внутрішньої щиколотки лівої гомілки з помірним підвивихом ступні да зовні. Зростаючий перелом великого горбика лівої плечової кістки, післятравматичний артроз».

За даними наданої медичної документації (з урахуванням додатково наданої) у гр. ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: Травма лівого плеча у вигляді закритого уламкового перелому великого бугорка плечової кістки; Травма лівої гомілки та гомілково-ступного суглобу у вигляді закритих переломів кісточки великогомілкової кістки зі зміщенням, нижньої третини та кісточки малогомілкової кістки-зі зміщенням, заднього краю епіфізу великогомілкової кістки зі зміщенням, розриву міжгомілкового синдесмозу з підвивихом стопи назовні. Вказані ушкодження могли бути отримані в час вказаний в ухвалі суду про призначення експертизи (16.01.2019).

Зазначені травма лівого плеча та лівої гомілки і гомілково-ступного суглобу, утворилися від ударних дій тупих твердих предметів, індивідуальні властивості котрих не відобразилися в ушкодженнях, та, як окремо так і сукупно, відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров?я (згідно п.2.2.1.в., п.2.2.2. п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 17 січня 1995 р. № 6). Вказані тілесні ушкодження, у своїй сукупності, могли бути отримані в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалою. Судово-медичних даних, що свідчать про наявність чи відсутність алкоголю в крові гр. ОСОБА_6 , на час госпіталізації в КНП «МКБЛ № 17» ХМР (16.01.2019) - не надано.

Висновком експерта № СЕ-19/121-21/26105ІТ від 09.02.2022 року, відповідно до якого з причин, зазначених у дослідницькій частині висновку, запитання: «Чи є технічно спроможними дані, отримані в ході проведення слідчого експерименту від 19.04.2019 за участю потерпілої ОСОБА_6 у сукупності з даними, отриманими в ході допиту потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні?» не вирішувалось. У діях водія ОСОБА_4 є невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху. У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки, перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 пояснив, що проводив судову автотехнічну експертизу № СЕ-19/121-21/26105-ІТ. Висновок складено 09.02.2022 року, який він також підтримує в судовому засіданні. Вказав на те, що на питання «Чи є технічно спроможними дані, отримані в ході проведення слідчого експерименту від 19.04.2019 за участю потерпілої ОСОБА_6 у сукупності з даними, отриманими в ході допиту потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні?» неможливо було відповісти, оскільки в ухвалі про призначення автотехнічної експертизи не вказано, в якій саме частині механізму ДТП (які саме дані) необхідно перевірити на технічну спроможність. Також пояснив, що при проведенні дослідження ним взято до уваги обставини, за яких зіткнення трамвая та пішохода вже відбулось, а тому місце розташування трамвая на зовнішній або на внутрішній колії не впливає на механізм дорожньо-транспортної події.

При цьому, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року протокол проведення слідчого експерименту від 28.03.2019 року в частині участі та наданні пояснень ОСОБА_4 в якості свідка та протокол проведення слідчого експерименту від 19.04.2019 року за участю ОСОБА_4 в якості свідка визнано очевидно недопустимими доказами.

Доводи сторони захисту про те, що в обвинувальному акті ОСОБА_4 ставиться в провину порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування трамваєм, бортовий № 4359, а таким трамваєм ОСОБА_4 не керувала, не можуть бути підставою для виправдання обвинуваченого, оскільки дослідженими матеріалами підтверджується керування саме ОСОБА_4 трамваєм, що рухався по маршруту № 8 та приблизно о 10-30 16.01.2019 року прибув на розворотне коло на зупинці «Вул. Одеська».

Посилання сторони захисту на неповноту досудового розслідування, а саме нездійснення слідчим допиту свідків ОСОБА_11 (здійснила виклик швидкої допомоги), ОСОБА_12 , лікаря Бистрицької, диспетчера Арестова, суд вважає безпідставним, оскільки не доведено, що вказані особи були свідками дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 16.01.2019 року.

Відносно позиції сторони захисту щодо неналежності проведення автотехнічної експертизи, оскільки висновок побудований на показах потерпілої, які не співпадають з іншими доказами по кримінальному провадженню, суд зазначає, що згідно дослідницької частини висновку експерта вихідні дані отримані експертом з матеріалів кримінального провадження, в тому числі протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2019 року, зауважень щодо проведення та фіксації якого щодо потерпілої ОСОБА_6 учасники кримінального провадження не пред`являли.

Крім того, висновок експерта від 09.04.2019 року складений на підставі показань потерпілої ОСОБА_6 , оскільки водій ОСОБА_4 зазначила, що вказати обставини ДТП вона не може, оскільки не бачила пішохода.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (в редакції станом на 16.01.2019 року), тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_4 16.01.2019 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що діяння, вчинене ОСОБА_4 16.01.2019 року, відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України (станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що підпадає під наведені у ст.. 12 КК України ознаки проступку, дії ОСОБА_4 мають кваліфікуватися як кримінальне правопорушення проступок.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонерка, офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання.

Суд також враховує досудову доповідь від 18.11.2020 року, складену Немишлянським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області, згідно якої центр пробації вважає, що , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку імовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, думку потерпілої щодо призначення покарання матеріального характеру, суд призначає покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

При визначенні розміру штрафу, суд враховує положення ст.ст. 4, 5 КК України, а також те, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020 р. (далі Закон №2617-VIII), та яким, у тому числі, підвищений розмір штрафу за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З урахуванням вказаних обставин, суд визначає суму штрафу з розміру, визначеного у санкції ч. 1 ст. 286 КК України в редакції станом на час вчинення діяння, оскільки Законом №2617-VIII, що набрав чинності з 01.07.2020 р., розмір штрафу у санкції ч.1 ст. 286 КК України значно збільшений, у зв`язку з чим вказаний Закон в силу ст. 5 КК України не має зворотньої дії у часі.

Суд, вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховує характер допущених водієм ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілій заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, та доходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 , крім основного, ще й додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до кримінальних проступків, яке вчинене обвинуваченим 16.01.2019 року, тобто строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення на час розгляду справи сплинув.

Згідно ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього кодексу.

З огляду на викладене, на підставі ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного даним вироком покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 1144 грн. витрат на проведення автотехнічної експертизи № 7/319СЕ-19 від 09.04.2019 року, 2059 грн. 44 коп. витрат на проведення судової авто технічної експертизи № СЕ-19/121-21/26105-ІТ від 09.02.2022 року, що разом складає 3203 грн. 44 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції станом на 16.01.2019 року), та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного їй даним вироком за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ст. 1 ст. 49 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3203,44грн. витрат на проведення автотехнічних експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1