Справа № 307/5016/24
Провадження № 1-кс/307/873/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 20 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Власник майна ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 20 листопада 2024 року.В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, а саме, на: спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Тячів, вул. Промислова №6/А. Арешт на даний автомобіль накладався з метою збереження речових доказів у зв`язку з необхідністю проведення авто-технічної експертизи, яка станом на сьогоднішній день вже виконана. Вказує на те, що на даний час немає необхідності тримати автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_3 В на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП, позбавляючи власника можливості володіння та користування ним. Вказаний автомобіль власник не має маю наміру ховати, оскільки володіє ним законно та за необхідності готова будь-коли надати за необхідності для слідчих дій, а тому підстав продовжувати утримувати автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_4 на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП не вбачає.

Просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року на автомобіль марки автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_4 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , та який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак в клопотанні зазначила, що просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на даний час слідчим вже оглянутий автомобіль та подальші слідчі дії щодо вилученого автомобіля проводитися не плануються.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження. суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 20 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року в даному кримінальному провадженні було накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, а саме, на: спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Тячів, вул. Промислова №6/А.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000918 від 20 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, триває, при цьому слідчим вже оглянуто тимчасово вилучений автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Згідно п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 року за №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

А відповідно до п.32 вищезазначеного Порядку фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.

З огляду на зазначене, можна дійти висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном автомобілем марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , в частині його користування, оскільки прокурором та слідчим не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На думку слідчого судді, в даному випадку, обмеження права власності на майно не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.

Враховуючи, що кримінальне провадження ще триває, вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закрапатській області, у його власника ОСОБА_4 є необхідність та можливість зберігати вантажний самоскид марки «ЗИЛ» в себе, прокурором та слідчим не доведено, що відносно вилученого автомобіля після його вилучення та накладення на нього арешту необхідно проводити додаткові огляди, однак на даний час ще не відпала потреба в застосуванні арешту на вилучений автомобіль, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково та скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918від 20 листопада 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року арешт на майно: спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , та знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_5 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в м. Тячів, вул. Промислова №6/А, в частині заборони користування вказаним транспортним засобом, автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , передавши вказаний автомобіль на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язавши власника майна ОСОБА_4 надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000918 від 20 листопада 2024 року, а в іншій частині вимог клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 20 листопада 2024 року, - задовольнити частково.

Скасувати в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 20 листопада 2024 року, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2024 року арешт на майно: спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційного талону № НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

В іншій частині клопотання відмовити.

Автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , мешк. АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним автомобілем до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати власника майна ОСОБА_4 надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000918від 20 листопада 2024 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 06 грудня 2024 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1