У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , № 0001775, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст.286 КК України, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що 06 вересня 2024 року о 21:17 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «KIA», моделі «SORENTO» сірого кольору, з державним номерним знаком Чеської Республіки «СЕ087Е», який насправді належить іншому транспортному засобу, рухаючись по відрізку дороги вулиці Другетів, біля буд АДРЕСА_1 , у напрямку мікрорайону Доманинці, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, діючи всупереч вимогам п.п. 2.10.«а»; 12.2; 12.3. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та на своїй смузі руху допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 , яка в той час, переходила проїжджу частину справа на ліво по ходу руху даного автомобіля і вже подолала більше половини смуги руху. В результаті наїзду ОСОБА_5 було госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «УМБКЛ» Ужгородської міської ради з діагнозом політравма, множинні переломи черепа, забій головного мозку важкого ступеню, субарахноїдальний крововилив, пневмоцифалія, забій легень, ЗТТГК, тупа травма живота, множинні переломи тазу, лобної та сідничної кісток справа, клубово-крижового зчленування справа, ВЧМТ. Ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень встановлюються та підпадають під ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Після скоєння наїзду ОСОБА_4 на вказаному автомобілі покинув місце скоєння наїзду, чим самим залишив без допомоги потерпілу, яку сам поставив в небезпечний для життя стан.

В клопотанні вказано, що 07 вересня 2024 року о 11 год. 14 хв. було здійснено затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого, в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено футболку червоного кольору з маркуванням «Fine Denim», яку було поміщено та упаковано в паперовий конверт НПУ СУ з пояснювальними записами.

Прокурор в клопотанні зазначає, що вищеперераховані речі, мають значення речових доказів, а відтак у органу досудового розслідування є необхідність у накладанні арешту на виявлене та вилучене.

В судове засідання сторона обвинувачення не з`явився, подано заяву про розгляд клопотання без їх участі, клопотання просять задовольнити, зазначено, що повідомлено особу, в якої вилучено речі, про розгляд клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001775 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 вересня 2024 року за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

З протоколу затримання особи від 07.09.2024 видно, що цього дня об 11 год. 14 хв. було здійснено затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого, в ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено футболку червоного кольору з маркуванням «Fine Denim», яку було поміщено та упаковано в паперовий конверт НПУ СУ з пояснювальними записами.

Вилучене за постановою слідчого 07.09.2024 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на речі, виявлені та вилучені під час затримання особи.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2024 року, а саме - футболку червоного кольору з маркуванням «Fine Denim», яку було поміщено та упаковано в паперовий конверт НПУ СУ з пояснювальними записами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1