Справа № 946/3548/24
Провадження № 1-кп/946/428/24
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000216, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта вища, одруженої, на утриманні двоє дітей, вчителя Комишівського закладу загальної середньої освіта Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, не судимої

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2024 року об 11 годині 30 хвилин в Ізмаїльському районі Одеської області водій ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки «Ореl» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по автодорозі 0161108 «ст. Дзинілор - Приозерне - Муравлівка - Комишівка - /Т-16-07/» з боку с. Кислиця в напрямку с. Муравлівка та в порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.3 (б), згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.; п.12.1, згідно з яким при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, водій ОСОБА_6 , внаслідок злочинної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розрахувала на їх відвернення, де на 38 км. вказаної автодороги, не вибрала належну швидкість руху, що забезпечує безпеку дорожнього руху, в результаті чого на вищевказаній ділянці автодороги, не впоралась з керуванням автомобіля, виїхала за межі проїжджої частини дороги в ліво по ходу свого руху, де в подальшому здійснила зіткнення із придорожнім деревом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лобкової та сідничної кісток зліва без зміщення уламків, перелому крижі справа без зміщення уламків, які не викликали небезпечних для життя явищ та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день) та пасажиру ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки у формі переломів 1,2,3,4,5го ребер справа та 2,3,4,5,6,7 ребер зліва по середньо-ключичній та середньо-пахвовій лініям зі зміщенням уламків, які не викликали небезпечних для життя явищ та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день).

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена звернулась із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що вони з потерпілими примирилися, вона добровільно відшкодував завдані збитки, та просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності, закрити кримінальне провадження.

Потерпілі підтвердили обставини примирення з обвинуваченим та наполягають на звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винної з потерпілими, та про закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення, примирилась з потерпілими та відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.

Обвинувачена вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України, яке у відповідності до вимог ст. 12 ч.2 КК України є необережний нетяжкий злочин.

Заявою потерпілих підтверджено, що обвинувачена відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.

З довідки про судимість вбачається, що обвинувачена є особою, яка не має судимості.

Вимогами ст. 284 ч.2 п.1 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, приймаючи до уваги вказані обставини, суд вважає, що обвинувачену можливо звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілими.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України.

Відповідно до ст. 26 ч.3 КПК України, якою врегульована засада кримінального провадження диспозитивності, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Питання про арешт майна та про долю речових доказів, визначених ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року слід вирішити у відповідності до положень ст. 174 ч. 4, ст. 100 ч. 9 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням експертних досліджень за № СЕ-19/116-24/3531-ІТ від 21 березня 20224 року № СЕ-19/116-24/3530-ІТ від 21 березня 2024 року та № СЕ-19/116-24/5219-ІТ, у зв`язку із чим вони підлягають розподілу у порядку, передбаченому ст. 124 КПК України у загальній вартості 16660,16 грн.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої задовольнити.

ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілими на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000216 відносно ОСОБА_6 за ознаками ст. 286 ч.1 КК України закрити на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

До набрання ухвалою законної сили запобіжні заходи не застосовувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року скасувати.

Речові докази по справі:

автомобіль марки «Ореl» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати 16660,16 грн. (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят грн. 16 коп.).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1