Провадження № 1-кс/331/2124/2024
Справа № 331/6229/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 26.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001453, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 2-го відділення СВ УСБ України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 26.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001453, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що під час досудового розслідування, встановлено, що у невстановлений час але не пізніше 25.09.2024 громадянин України ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Телеграм» ідентифікатор «Disney», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що автомобіль котрий був припаркований поряд експлуатується силами оборони України, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, обливши нею лобове скло та капот транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter» номерний знак « НОМЕР_1 » іноземної реєстрації з VIN-кодом НОМЕР_2 , здійснив підпал вказаного автомобілю, викликавши тим самим його займання та пошкодження.

Крім цього, ОСОБА_5 , приблизно о 00 годин 53 хвилин 12.10.2024, перебуваючи поруч із своїм домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 підійшов до припаркованого автомобіля Shkoda, VIN код НОМЕР_3 , який належить на праві власності ГУНП в Запорізькій області та використовуючи заздалегідь заготовлену запалювальну суміш облив передню частину вказаного автомобіля з метою його знищення шляхом підпалу, після чого діючи з прямим корисливим умислом підпалив вказаний автомобіль та вжив заходів для переховування однак був затриманий співробітниками СБУ в Запорізькій області.

12.10.2024 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області на підставі ст.237 КПК України, проведено огляд відкритої ділянки місцевості, розташованої біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проведення зазначеного огляду було виявлено та вилучено наступні речі, які мають вагоме значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: пластикову пляшку, обмотану серветкою білого кольору та клейкою стрічкою чорного кольору зі слідами плавлення.

Постановою слідчого від 12.10.2024 вказані предмети п.п. 1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Зазначені вище речі мають вагоме значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та відповідно до критеріїв ст. 84 та ст. 100 КПК України можуть бути використані як доказ протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення заходів кримінального провадження, зокрема з метою збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, як виду покарання.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої-здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, знищення або спотворення наведеного вище вилученого майна, з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це власника майна з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Слідчий надав суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі, та його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Захисник ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд клопотання без звукофікації судового процесу, та просить розглянути клопотання на розсуд суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяви слідчого та захисника, перевіривши матеріали справи, приходить до такого.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що у невстановлений час але не пізніше 25.09.2024 громадянин України ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Телеграм» ідентифікатор «Disney», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що автомобіль котрий був припаркований поряд експлуатується силами оборони України, використовуючи заздалегідь пристосовану для підпалу ємність із запальною сумішшю невстановленого складу, обливши нею лобове скло та капот транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter» номерний знак « НОМЕР_1 » іноземної реєстрації з VIN-кодом НОМЕР_2 , здійснив підпал вказаного автомобілю, викликавши тим самим його займання та пошкодження.

Крім цього, ОСОБА_5 , приблизно о 00 годин 53 хвилин 12.10.2024, перебуваючи поруч із своїм домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 підійшов до припаркованого автомобіля Shkoda, VIN код НОМЕР_3 , який належить на праві власності ГУНП в Запорізькій області та використовуючи заздалегідь заготовлену запалювальну суміш облив передню частину вказаного автомобіля з метою його знищення шляхом підпалу, після чого діючи з прямим корисливим умислом підпалив вказаний автомобіль та вжив заходів для переховування однак був затриманий співробітниками СБУ в Запорізькій області.

12.10.2024 слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області на підставі ст.237 КПК України, проведено огляд відкритої ділянки місцевості, розташованої біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проведення зазначеного огляду було виявлено та вилучено наступні речі, які мають вагоме значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: пластикову пляшку, обмотану серветкою білого кольору та клейкою стрічкою чорного кольору зі слідами плавлення.

Постановою слідчого від 12.10.2024 вказані предмети п.п. 1 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, за змістом вказаних положень закону, арешт може бути накладено слідчим суддею на майно, яке набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вжиття судом заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно є запобіжним заходом проти порушення прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, оскільки у випадку його приховування, пошкодження чи розпорядження ним, можуть настати вкрай негативні наслідки.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного 26.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001453, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 12 жовтня 2024 р. під час огляду відкритої ділянки місцевості, розташованої біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , майно, а саме: пластикову пляшку, обмотану серветкою білого кольору та клейкою стрічкою чорного кольору зі слідами плавлення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1