ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/8074/24
Провадження № 1-кс/362/858/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року,

в с т а н о в и в:

27.11.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якій вони просять поновити строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року та скасувати постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року.

Вказуючи на те, що сектором дізнання відділу поліції №1 Обухівського районного управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Київській областіпроводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 03.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 358 КК України.

09.05.2023 року дізнавачем СД відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції і Київській області винесено постанову про закриття кримінального провадженні № 0000272 у зв`язку із існуючою постановою про закриття jіншому кримінальному провадженні щодо того самого діяння, де встановлене відсутність складу кримінального правопорушення.

Копію постанови про закриття кримінального провадження Голови управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі Головне управління) вперше отримало 23.10.2024 року про, що свідчить вхідний номер Головного управління від 23.10.2024 № 3151/5 зі штрих кодом на супровідному листі.

При цьому звертають увагу суду на той факт, що Головним управління направлялись листи до Сектору дізнання відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Київській області, які залишались без відповіді.

З даною постановою категорично не погоджуємося, вважаємо, що вона передчасною та такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, а тому її слід скасувати.

Підставою для звернення Головного управління із заявою про вчинення злочину стали наступні факти. Згідно актів перевірок про стаж роботи №108/КШ/2/5 від 31.01.2020р. встановлено, що у наказах за 1993-2000р.р., відсутні відомості про прийняття і звільнення з роботи ОСОБА_4 , та акту перевірки від 12.12.2019р. за №1007/КШ/2/1 - не підтверджено достовірність даних про заробітну плату ОСОБА_4 за період з 01.03.1993 по 28.02.1995р. та 01.01.1997р. по 31.12.1999р., оскільки у відомостях про нарахування заробітної плати дані на ОСОБА_4 відсутні. У зв`язку із цим, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.01.2604 в результаті якого розмір пенсії ОСОБА_4 зменшився та відповідно виникла переплата пенсії, у зв`язку із поданням недостовірних даних про стаж роботи та заробітну плату у комбінаті «Калушнерудпром», у розмірі 545799,24 грн.

Сектором дізнання відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області при винесенні постанови про закриття кримінального провадження взагалі не вчинено жодних процесуальних дій спрямованих на повне і всебічне встановлення істини по справі, а саме: не зібрано усіх допустимих доказів, які б підтверджували чи спростували факт підробки вище перелічених документів, що стали підставою для не законного заволодіння державними коштами. Не призначено та не проведено жодної судово-почеркознавчої експертизи. Не встановлено осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не відібрано в останніх пояснення та експериментальні зразки їх підписів.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилися, направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності та задовольнити скаргу.

Дізнавач СДВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання, не з`явився направив до суду матеріали кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В поданій скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ставить питання про поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження, як такого, що пропущений з поважних причин. На обґрунтування свого клопотання зазначає, що копію постанови отримала лише 23.10.2024 року поштовим зв`язком «Укрпошта».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, представником заявника пропущено строк оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, однак у поданій скарзі вони просять поновити пропущений строк, оскільки заявник був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду за захистом порушених прав, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити строк на звернення до суду з даною скаргою.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що СДВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (м. к.п. а.с.1).

Постановою дізнавача СДВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 09.05.2023 року кримінальне провадження № 0000272 від 03.11.2022 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку з тим, що із існуючою постановою про закриття у іншому кримінальному провадженні щодо того самого діяння, де встановлено відсутність складу кримінального правопорушення (м.к.п. а.с. 90-91).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона мотивована тим, що у зв`язку з тим, що із існуючою постановою про закриття у іншому кримінальному провадженні щодо того самого діяння, де встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю (м.к.п. а.с. 91).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

В постанові дізнавача СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000272 від 03.11.2022 рокунеобґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Зміст зазначеної оскаржуваної постанови полягає в тому, що в ній слідчий обмежився посиланням тільки на заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, але з матеріалів кримінального провадження не вбачається, яким чином він проводив дізнавач розшукові дії.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000272 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, дізнавач СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, дізнавачем не були проведені жодні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, допит свідків, речові докази, документи, висновки експертів, проведення слідчих експериментів.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, обставини, викладені у заявіГоловного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, не були предметом контролю дізнавачемпри проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчогопро закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя проаналізувавши доводи скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області., та дослідивши її матеріали, матеріали кримінального провадження №0000272 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування уповноваженому органу слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні саме слідчі дії згідно КПК України (допитати потерпілого, особу на яку вказує потерпілий; свідків, тощо) щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини вчинення кримінального правопорушення за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області строк на подання скарги на постанову від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року.

Скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року- задовольнити.

Постанову дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000272 від 03.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернути до СД відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали оголошено 02.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1