Справа № 349/1183/23
Провадження № 1-кп/349/42/24
В И Р О К

іменем України

03 грудня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000067 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Липиця, який проживає в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за наступних обставин.

01.05.2023 приблизно о 19:15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля ВАЗ 21115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік входу на стадіон, що по АДРЕСА_1 , розпочав рух заднім ходом в напрямку стадіону, в той час як на території стадіону, за воротами, перебував ОСОБА_7 .

Перед початком руху ОСОБА_4 проявив неуважність, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, унаслідок чого, пошкодивши ворота, виїхав на територію стадіону, де вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України:

п. 1. 5, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.7, згідно з яким усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;

п. 2.3, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення Та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9. а), згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 10.1. згідно з яким перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.9. згідно з яким під час руху транспортним засобом заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді вивиху правого стегна, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

02 грудня 2024 року ОСОБА_4 та законний представник потерпілого ОСОБА_7 , його матір ОСОБА_6 , уклали угоду про примирення та подали її на розгляд суду.

В угоді про примирення зазначено її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, та про згоду сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Захисник та прокурор висловилися за затвердження угоди про примирення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, отже щодо нього може бути укладена угода про примирення.

Суд встановив, що сторони угоди цілком розуміють положення ст. ст. 394, 424, ч. 4 ст. 474 КПК України та що укладення ними угоди сторонами є добровільним.

Зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема не суперечать інтересам суспільства в частині призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України з огляду на особу ОСОБА_4 , який є молодого віку, на зазначені в обвинувальному акті обставини, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, і на добровільне відшкодування завданого збитку, суд дійшов висновку про затвердження угоди.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосовано запобіжний захід.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України речові докази підлягають поверненню власникам і суд скасовує їх арешт.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 02 грудня 2024 року про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та законним представником потерпілого ОСОБА_7 , його матір`ю ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51 000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3 585,00 грн.

Скасувати арешт речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03.05.2023.

Повернути ОСОБА_8 автомобіль ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_4 мобільний телефон Хіаоmі Redmi 9.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1