БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1826/24
Провадження № 1-кс/497/872/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про часткове скасування арешту майна

15.10.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд міста Болграда Одеської області, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000422 від 30.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Скаржник зазначає, що є власницею автомобіля Тойота Авенсіс НОМЕР_1 , в рамках кримінального провадження на автомобіль ухвалою слідчого судді накладено арешт. Оскільки всі слідчі дії з автомобілем проведено, у подальшому арешті відпала потреба, просить арешт скасувати.

Заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Слідчий в судове засідання також не з`явився, але надав письмові пояснення, якими зазначив, що всі необхідні слідчі дії та дослідження з автомобілем ОСОБА_4 НОМЕР_1 проведені й залишає на розсуд суду питання щодо подальшого арешту транспортного засобу в частині користування.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на заявника покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту відпала потреба або його накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, судом встановлено, що В Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000422 від 30.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.07.2024 близько 17:45 годині, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Тайота Авенсіс» по а/д Т-1608 сполученням Болград-Кубей-Арциз-Сарата та при проїзді заокругленої ділянки дороги наліво за ходом руху, розташованого на 2 км + 41 м., не врахувала швидкість свого руху, не справилася з керуванням, правою колісною базою автомобілю виїхала на праве узбіччя, у подальшому у некерованому стані автомобілю у стані правого бокового юзу повернулася до дороги та з`їхала у лівий кювет, де допустила перевертання автомобілю у сільськогосподарське поле, в результаті чого її пасажирам спричинені тілесні ушкодження. Під час огляду місця ДТП у ОСОБА_3 вилучено автомобіль «Тайота Авенсіс», який зареєстрований на ОСОБА_3 , направлено на тимчасове зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Ухвалою слідчого судді від 31.07.2024 року з метою збереження речових доказів було накладено арешт на вищевказаний автомобіль, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, місцем зберіганні визначено майданчик, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Уважно дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вбачає, що арешт було накладено обґрунтовано.

При цьому, слідчий зазначив, що наразі всі необхідні слідчі дії та дослідження з автомобілем ОСОБА_4 НОМЕР_1 проведені й не наполягає на подальшому арешті транспортного засобу в частині користування.

Будь-яких доказів можливої конфіскації, спецконфіскації автомобіля слідчим не наведено, в тому числі й не зазначено обґрунтованих підстав необхідності подальшого обмеження володільця майна його права володіння та користування.

В той же час, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для скасування арешту зазначеного майна в частині позбавлення права його відчуження, оскільки автомобіль є речовим доказом у справі та відповідає ознакам речового доказу згідно ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини зауважив у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008р).

Арешт зазначеного транспортного засобу носить тимчасовий характер, з арештованим майном протягом строку досудового розслідування, проведено необхідні першочергові слідчі дії, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами власника майна, з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги те, що арешт названого майна призводить до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах володільця майна, наразі відпала потреба в арешті і утриманні цього транспортного засобу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Відтак, слідчий суддя вважає, що доводи заявника заслуговують на увагу, та дають підстави вважати, що часткове скасування арешту майна та передача транспортного засобу його власнику, не зашкодить результатам подальшого досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає що клопотання заявника частково обґрунтоване.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказі у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).

Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).

Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол. Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Відтак, оскільки слідчим суддею скасовується арешт автомобіля в частині заборони на володіння та користування, обов`язок та відповідальність за зберігання автомобіля слід покласти на володільця ОСОБА_3 та повернути автомобіль безоплатно.

Керуючись ст. ст. 169-174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000422 від 30.07.2024 року, накладений на автомобіль марки Тойота Авенсіс, ДНЗ НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , в частині заборони на володіння та користування ним.

Арешт в частині заборони відчуження залишити в силі.

Звільнити автомобіль марки Тойота Авенсіс, ДНЗ НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , з відповідального зберігання зі спеціального майданчику безоплатно та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 і.

Відповідальність за збереження автомобіля марки Тойота Авенсіс, ДНЗ НОМЕР_1 , покласти на ОСОБА_3 у.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1