УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначила, що 05.09.2024 вона особисто звернулася до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення слідчими Державного бюро розслідувань, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисного невиконання ухвали слідчого судді від 19.08.2024 (справа № 761/29237/24).

Заява отримана органом досудового розслідування 05.09.2024 та зареєстрована за № 2931зкп, однак на момент звернення зі скаргою до слідчого судді відомості до ЄРДР за заявою не внесені.

Вважаючи викладене бездіяльністю службових осіб Державного бюро розслідувань, заявник просила зобов`язати уповноважену особу вказаного органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримала, просила її задовольнити, з наведених у ній підстав. Зазначила, що відомості за її заявою від 06.08.2024, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2024, внесені 13.09.2024 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, до ЄРДР за № 620 241 500 300 002 47.

Представник Державного бюро розслідувань до суду не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 КК України завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.

Як встановлено вище, заява ОСОБА_3 містила повідомлення про вчинення слідчими Державного бюро розслідувань, кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, а саме умисного невиконання ухвали слідчого судді від 19.08.2024.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що обставини, викладені ОСОБА_3 у своїй заяві від 05.09.2024, станом на день розгляд скарги, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до наданих ОСОБА_3 у судовому засіданні документів вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2024 (справа № 761/29237/24), внесено до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 06.08.2024 про вчинення кримінального правопорушення (кримінальне провадження № 620 241 500 300 002 47 від 13.09.2024).

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності у заяві ОСОБА_3 від 05.09.2024 даних, які б свідчили, що вчинене кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що у цьому випадку органом досудового розслідування не допущено бездіяльності, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.09.2024 № 2931зкп відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1