Провадження № 1-в/592/516/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність вироку,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою розглядається. Процесуальні дії.

Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання за вироком суду у ДУ "Сумська виправна колонія № 116", звернувся з клопотанням про приведення у відповідність вироку Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2023 згідно чинних змін у законодавстві за Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підстави звільнення від призначеного покарання відсутні.

Встановлені судом обставини.

07.07.2023 вироком Зарічного районного суду м. Суми (справа № 592/5241/22) ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, та призначено покарання за: ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на строк 6 років. Вирок набрав законної сили 02.10.2023.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Цим вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме:

- в ніч з 06.03.2022 на 07.03.2022 крадіжки майна вартістю 8316,00 грн.;

- 19.05.2022 крадіжки майна вартістю 22022,00 грн.;

- 25.05.2022 крадіжки майна вартістю 965,37 грн.;

- 26.05.2022 крадіжки майна вартістю 478,00 грн.;

- 28.05.2022 крадіжки майна вартістю 1202,29 грн.;

- в ніч з 28.05.2022 на 29.05.2022 крадіжки майна вартістю 3750,00 грн.;

- 04.06.2022 крадіжки майна вартістю 4834,00 грн.;

- 04.06.2022 крадіжки майна вартістю 7737,00 грн.;

- 06.06.2022 крадіжки майна вартістю 694,89 грн.;

- 26.03.2022 крадіжки майна вартістю 349,00 грн.;

Крім того, 11.06.2022 та 17.06.2022 ОСОБА_4 вчинив закінчені замахи на таємне викрадення чужого майна, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, вартістю 1076 грн. 30 коп. та 3761 грн. 00 коп. відповідно.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Згідно з вимогами ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 481 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1 240,50 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на теперішній час кримінально караними є крадіжки, шахрайство, привласнення чи розтрата майна, які мали місце у 2022 році, якщо вартість майна - предмету кримінального правопорушення - становить більше 2 481 грн. (1 240,50 х 2 = 2 481 грн.).

Враховуючи те, що вартість викраденого майна по п`яти епізодам злочинної діяльності ОСОБА_4 , кваліфікованих за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення яких ОСОБА_4 засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2023, перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2022 рік - 2 481 грн., вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.

Також, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, вартістю 3761 грн. 00 коп. перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та є злочином.

Крім цього суд враховує, що вироком Зарічного районного суду м. Суми від 07.07.2022 засудженому ОСОБА_4 було призначено одне покарання не за окремими епізодами, а в сукупності епізодів злочинної діяльності та з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 до покарання за цим вироком суду.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_4 є таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення у відповідність вироку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1