УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшої слідчої з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000716 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, до відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про кримінальне правопорушення від співробітників управління СБУ в Одеській області, про те що особо ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами у період дій воєнного стану за матеріальну грошову винагороду незаконно переправляють чоловіків призивного віку закордон до Придністровського регіону Республіки Молдова.

За вказаним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000716 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та невстановленими досудовим розслідуванням особами, за грошову винагороду сума якої складає 8000 доларів США з однієї особи, яка має намір незаконно перетнути державний кордон України, організував незаконне переправлення групами у кількості 4-5 осіб поза межами пункту пропуску через державний кордон України.

27.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Одночасно, 26.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час проведення якого виявлено та вилучено наступне:

- оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії: НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_8 ;

- довідка військово-лікарської комісії №24/1544 від 28.02.2023 видана на ім`я ОСОБА_8 ;

- військовий квиток № НОМЕР_2 па ім`я ОСОБА_9 ;

- довідка військово-лікарської комісії № 24/929 від 17 лютого 2023 на ім`я ОСОБА_9 , 1974 рлі.;

- оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії: НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_10 ;

- довідка військово-лікарської комісії № 43/1426 від 31.01.2023 на ім`я ОСОБА_10 , 1983 р.н.;

- оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії: НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_11 ;

- довідка військово-лікарської комісії №2/1467 від 28.02.2023 видана на ім`я ОСОБА_11 ;

- грошові кошти загальною сумою 6245 доларів США, а саме:

- купюри номіналом 100 доларів США у кількості 46 штук, серії: PG 42172839С; PG 92213710С; PF 58533835 A; KL 662657853; КВ 233664177J; КВ 114479061; KL 52179597В; HL 89967429Е; DB 59541746C; НВ 26587119К; КВ 0656437IP; НЕ 62539889В; РВ 24987651D; НЕ 29763162D; КВ 40374850D; КВ 43105275J; PG 67459038B; PI 12700878В; HВ ; HН 29737098А; FB 75304222С; НН 29737095А; НК 00944681В; КР 71169334А; КЕ 56211839В; QD 40086162А; РD 16797905D; MB 74390264D; MB 59682740Р; FB 25624823В; НК 38651312С; КК 02233960А; HВ 02171203А; КК 79883225В; КВ 03919624J; КВ 53488114А; DB 33016191В; DВ 58956709В; КР 38558514А; PG 67528697В; PG 67528698В; PL 74510243В; HК 51540271C; РЕ 96335085С; HF34108695C; FB 11293089В;

- купюри номіналом 50 доларів СІНА у кількості 30 штук, серії: PG 33411737А; PG 004387337*; JB 79337791А; PL 38742193А; PA 54384233А; РА 37634159А; IL42569508A; МА 37165687А; MG 04321614В; PF 23655249А; ML 77640648A; МК 70757426А; MG 63747717A; MF 70348782А; МD 49941761В; IB 51229524В; MB 36536359В; МА 10283368А; MG 16987643А; PD 18989754А; MB 11085392В; ME 31633270А; JL 64684112A; MD 14721618А; MF 04156014В; ML 19340300В; MG 39933293B; PC46290285; АМВ96605734В; МК 19553018А;

- купюри номіналом 10 доларів СІНА у кількості 11 штук, серії: PC 91909651A; JB 27848129A; IL 23302672B; PL 24795101B; NB 15993639В; MB 44816254D; NB 09930235B; PF 93680785А; PD 54926709A; PF 39680315А; IF 80711617В;

- купюра номіналом 20 доларів СІІІА у кількості 1 штуки, серії: PJ 46813232С ;

- купюра номіналом 5 доларів СІІІА у кількості 1 штуки, серії: JB 43428358А.

Вилучене майно в ході обшуку визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберіг па собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду їй. Одеси від 03.09.2024 частково задоволено клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 26.08.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.10.2024 року ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.09.2024 року про арешт майна скасовано, клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду (вказана ухвала надійшла до Одеської обласної прокуратури 14.10.2024 року).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.10.2024 року клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання ухвали суду (вказана ухвала надійшла до Одеської обласної прокуратури 18.10.2024 року).

Слідча повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_6 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Представник вланика майна ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13 надав до суду письмові заперечення на клопотання, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти. В обґрунтування своєї позиції адвокат зазначив, що вилучені під час обшуку 26.08.2024 року грошові кошти належать ОСОБА_12 . Вказані кошти були отриманні останньою від продажу автомобіля, який належав її донці - ОСОБА_14 . Грошові кошти були передані ОСОБА_12 своїй донці, оскільки ОСОБА_12 при продажі автомобілю діяла на підставі довіреності. Орган досудового розслідування неодноразово звертався до слідчого судді із клопотанням про арешт грошових коштів, оскаржував відмову у накладенні арешту. Звернув увагу на те, що вилучені кошти були повернуті ОСОБА_12 у зв`язку з тим, що були відсутні підстави для арешту. Фактично у разі задоволення клопотання слідчого про накладення арешту, виконати таке рішення не буде можливості, оскільки вказані кошти вибули з розпорядження ОСОБА_12 . Клопотання просив розглянути за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України,арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Стороною обвинувачення належним чином не доведено, що грошові кошти, є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000716 від 06.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим не надано до суду протоколу огляду та вручення грошових коштів у вигляді купюр. Таким чином факт отримання злочинним шляхом грошових коштів, про арешт яких просить слідчий, не підтверджується будь-якими доказами.

Вищенаведене також узгоджується з позицією Одеського апеляційного суду в ухвалі від 07.10.2024 року, в якої, між іншим, зазначено, що додані до клопотання матеріали не містять підтвердження доводів прокурора, що вилучені кошти могли бути отримані внаслідок вчинення злочину, в матеріалах відсутні протоколи помітки грошових коштів із зазначенням номерів вилучених купюр.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000716 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1