Справа №463/8056/24
Провадження №1-кс/463/7860/24
УХВАЛА

слідчого судді

22 жовтня 2024 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власників майна адвокатів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , власників майна: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

встановила:

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного в межах досудового розслідування кримінального провадження №0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України. Просить скасувати арешт, накладений на автомобілі, які вилучені 05.04.2024 року під час проведення обшуку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , географічні координати 49.7181362, 24.0197366, а саме:

- автомобіль марки Volkswagen ID4 Crozz сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_1 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Honda VE-1 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Toyota BZ4X білого кольору, VIN-код: НОМЕР_3 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Toyota BZX білого кольору, VIN-код: НОМЕР_4 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Jeep Grand Cherokee червоного кольору, VIN-код: НОМЕР_5 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Nissan Leaf червоного кольору, VIN-код: НОМЕР_6 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору VIN-код: НОМЕР_7 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 темно-синього кольору, VIN-код: НОМЕР_8 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_9 , без номерних знаків.

та заборону: користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із зазначеними автомобілями. Зобов`язати слідчого слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_9 у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, повернути вказані у клопотанні автомобілі.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2024 року у справі №463/3026/24 (Провадження №1-кс/463/2887/24) в межах кримінального провадження № 0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, накладено арешт на вказані у клопотанні автомобілі та встановлено заборону: користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із зазначеним автобусом.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 вважає, що накладений на автомобілі арешт порушує права власників на користування, розпорядження та відчуження вказаного майна. Так транспортні засоби не є власністю ОСОБА_10 та вважає, що не відповідають вимогам ст.98 КПК України. Подальше утримання транспортних засобів під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України. Крім того, на думку заявника, оскільки на сьогоднішній день потреба у подальшому арешті транспортних засобів та його утриманні на арешт майданчику відпала, то скасування арешту на транспортний засіб та його повернення з правом експлуатації не вплине на повне, всебічне та об`єктивне проведення розслідування кримінального провадження та не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

Зважаючи на це представник власників майна адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.

Представники власників майна адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти поданого клопотання в частині користування не заперечив, в решті просив відмовити.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, а також матеріали справи №463/3026/24 (Провадження №1-кс/463/2887/24), суд вважає, що клопотання слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Судом встановлено, що СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області здійснює досудове розслідування кримінального провадження№ 0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області звернулась ОСОБА_11 щодо прийняття міри до ОСОБА_10 , який ймовірно являвся працівником «Real Сar», який у період з вересня 2023 року по березень 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом, під приводом придбання на замовлення потерпілої автомобілів, заволодів грошовими коштами останньої в розмірі 23000 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 09 квітня 2024 року у справі №463/3026/24 (Провадження №1-кс/463/2887/24) в межах кримінального провадження № 0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, накладено арешт на на автомобілі, які вилучені 05.04.2024 року під час проведення обшуку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , географічні координати 49.7181362, НОМЕР_10 , а саме:

- автомобіль марки Volkswagen ID4 Crozz сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_1 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Honda VE-1 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Toyota BZ4X білого кольору, VIN-код: НОМЕР_3 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Toyota BZX білого кольору, VIN-код: НОМЕР_4 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Jeep Grand Cherokee червоного кольору, VIN-код: НОМЕР_5 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Nissan Leaf червоного кольору, VIN-код: НОМЕР_6 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору VIN-код: НОМЕР_7 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 темно-синього кольору, VIN-код: НОМЕР_8 , без номерних знаків;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_9 , без номерних знаків.

Як вбачається зі змісту наведеної вище ухвали слідчого судді вмотивованість заявленого клопотання про накладення арешту на майно, а саме автомобілі, слідчий обґрунтовував тим, що самі автомобілі є речовим доказом а тому з метою забезпечення зберігання даного речового доказу виникла необхідність в накладенні арешту на них.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканність права власності.

Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 та абз.1 ч.3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є: 1) доказом кримінального правопорушення, 2) підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, 3) конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.2 ст. 170 КПК України).

Водночас відповідно до ст.11 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Заслуговують на увагу твердження й сторони обвинувачення, щодо повноважень, якими наділений слідчий суддя на стадії досудового розслідування, в частині того, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Однак, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Аналіз вищевказаного положення КПК України свідчить про те, що підставою для скасування арешту майна є необгрутованість його накладення або відсутність подальшої необхідності в його застосуванні.

Окрім цього під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває більше 6 місяців,

Оцінюючи мотивованість та обґрунтованість заявленого клопотання суд вважає таке частково підставним та вважає, що накладений на автомобіль арешт підлягає до часткового скасування з наданням власнику автомобіля права користуватись таким, в тому числі з мотивів викладених у мотивувальній частині поданого заявником клопотання. Поряд з цим слідча суддя вважає, що оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на автомобілі, триває, то заборона на розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із зазначеними автомобілями скасуванню не підлягає.

Зважаючи на вищенаведене, слідча суддя приходить до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого клопотання в частині скасування арешту із забороною володіння та користування транспортними засобами, а відтак таке в цій частині підлягає до задоволення.

Слідчою суддею враховано, що майно арештоване ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.04.2024 у справі №463/3026/24 (Провадження №1-кс/463/2887/24) в межах кримінального провадження № 0001148 від 01.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України є речовим доказом у справі, доля якого може бути вирішено у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України при закінченні кримінального провадження.

Керуючись ст. 233-236, 370-372 КПК України, слідча суддя

постановила:

клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 від 01.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 09.04.2024, у частині володіння та користування наступними транспортними засобами:

- автомобіль марки Volkswagen ID4 Crozz сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_11 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_12 ;

- автомобіль марки Honda VE-1 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_2 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_13 ;

- автомобіль марки Toyota BZ4X білого кольору, VIN-код: НОМЕР_3 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_8 ;

- автомобіль марки Toyota BZ4X білого кольору, VIN-код: НОМЕР_4 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_14 ;

- автомобіль марки Nissan Leaf червоного кольору, VIN-код: НОМЕР_12 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору VIN-код: НОМЕР_13 , без номерних знаків, який належить ТОВ «Ян Моторс» в особі директора ОСОБА_15 ;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 темно-синього кольору, VIN-код: НОМЕР_14 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_16 ;

- автомобіль марки Volkswagen ID 4 сірого кольору, VIN-код: НОМЕР_15 , без номерних знаків, який належить ОСОБА_17 .

Попередити власників майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна та зобов?язати їх на вимогу експерта, слідчого, прокурора, суду чи інших уповноважених осіб представити для огляду транспортні засоби.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 24.10. 2024 року о 12 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1