Справа № 274/2545/24
Провадження № 1-кп/0274/599/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року за № 0000170 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого перед засудженням в АДРЕСА_2 , на день вчинення злочину відбував покарання в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)", раніше неодноразово судимого:

1) 20.01.2003 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

2) 12.07.2004 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з примусовим лікуванням від наркоманії;

3) 22.01.2008 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

4) 19.11.2008 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

5) 03.02.2014 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч .2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

6) 16.07.2015 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ч.2 ст. 190, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

7) 05.07.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

8) 26.11.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців;

9) 11.05.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

10) 18.10.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

в с т а н о в и в:

17.02.2024 о 14 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - Державній установі «Райківська виправна колонія (№73)», що за адресою: с. Райки, вул. Центральна, 1, Бердичівського району Житомирської області, виник злочинний умисел на те, щоб зателефонувати на спецлінію оператора «102» Головного управління Національної поліції України в Житомирській області та повідомити про замінування будівлі вокзалу в м. Бердичеві Житомирській області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою порушення нормального функціонування вокзалу зателефонував зі свого мобільного телефону марки «Huawei Y5» 2019, імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_3 , на спецлінію оператора «102» Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, та здійснив усне завідомо неправдиве повідомлення про замінування будівлі автобусного вокзалу в м. Бердичеві, що знаходиться за адресою: Привокзальна площа, 1, у м. Бердичеві , тобто про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками у вигляді знищення та пошкодження майна, при цьому усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та порушує громадську безпеку.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 на тривалий час - з 14.30 год. до 15.30 год. була порушена нормальна робота вокзалу в м. Бердичеві, оскільки через повідомлення про загрозу безпеці громадян на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, які провели евакуацію працівників і відвідувачів автомобільного вокзалу, що знаходиться на Привокзальній площі, 1, в м. Бердичеві , та проводили заходи з пошуку можливого вибухового пристрою. В ході проведення вказаних заходів вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 259 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечуючи фактичних обставин вчиненого злочину. Разом з цим обвинувачений показав, що в лютому 2024 року, більш точний день не пам`ятає, він працював на виробництві ОСОБА_6 виправної колонії. До нього підійшов представник адміністрації установи відбування покарання ОСОБА_7 та почав висловлювати обурення з приводу наявності у нього двох годинників, запитував чи не забагато для нього. Потім ОСОБА_7 почав ображати його, звинувачуючи в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому він порізав собі руки та живіт, після чого побіг в роздягальню, де повідомив на лінію «102» про замінування вокзалу в м. Бердичеві, таким чином викликавши працівників поліції. Цим вчинком він бажав привернути увагу до себе. При цьому, не повідомляв на лінію «102» про незаконні, на його думку, дії працівників установи виконання покарань. В подальшому мобільний телефон, з якого він телефонував на лінію «102» у нього вилучили.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме :

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що на час подій він працював заступником начальника СКП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області та упродовж тривалого часу знає обвинуваченого по роботі. 17.02.2024 обвинувачений зателефонував йому з номеру телефону НОМЕР_4 на особистий мобільний телефон та поцікавився про долю свого брата, висловив побажання щоб брат не потрапив відбувати покарання до Райківської виправної колонії, де на той час відбував покарання обвинувачений. В ході розмови обвинувачений не повідомляв про побиття або незаконні дії працівників виправної колонії. Через декілька годин на спецлінію «102» надійшло повідомлення про замінування вокзалу і номер телефону, з якого було здійснено повідомлення, виявився для нього знайомим - це був номер телефону обвинуваченого. Про це він повідомив керівництво Бердичівського РВП та Райківської виправної колонії. В подальшому у обвинуваченого було вилучено мобільний телефон з сім картою (обвинувачений в судовому засіданні підтвердив показання свідка ОСОБА_8 );

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що він працює на посаді чергового помічника начальника Райківської виправної колонії №73. В лютому 2024 року, коли він був на чергуванні, під час обшуку у обвинуваченого в особистих речах було виявлено мобільний телефон, який було вилучено, як заборонений предмет. Обвинуваченого в цей час доставили до КПП для дачі пояснень та складення матеріалів. Обвинувачений, в свою чергу, почав висловлювати невдоволення тим, що в нього забрати мобільний телефону та здійснив акт членоушкодження, порізавши собі передпліччя рук. Після цього було повідомлено поліцію про факт членоушкодження та надано медичну допомогу обвинуваченому;

-даними рапорту чергового Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області від 17.02.2024, зі змісту якого вбачається, що 17.02.2024 в 14:30 з мобільного телефону НОМЕР_4 надійшло анонімне повідомлення на спецлінію «102» про замінування автовокзалу в м. Бердичеві (а.п. 46);

- даними протоколу огляду місця події від 17.02.2024 з фототаблицею до нього, відповідно до якого в період часу з 14.50 год. до 15.30 год. було оглянуто приміщення Бердичівської автостанції № 1 за адресою: Привокзальний майдан, 1а, м. Бердичів . Будь - яких заборонених та сторонніх предметів виявлено не було (а.п. 47-57);

- даними протоколу огляду місця події від 17.02.2024 з фототаблицею до нього, в ході проведення якого в кімнаті старшого оперуповноваженого оперативного відділу ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" на столі виявлено мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «Huawey Y5», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою № НОМЕР_5 . При огляді журналу дзвінків виявлено вихідний дзвінок 17.02.2024 о 14 год. 31 хв. на номер «102» тривалістю 13 секунд. При огляді встановленого на телефоні застосунку "Viber" зазначений користувач ОСОБА_10 з фото обвинуваченого та зазначено номер НОМЕР_3 (а.п. 52 - 57);

- даними протоколу огляду предмету від 20.02.2024, а саме вилучених 17.02.2024 в ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" мобільного телефону «Huawey Y5» та сім - картки. В ході огляду зафіксовано вихідні виклики з цього мобільного телефону, а саме 17.02.2024 о 11:40, 11:48, 14:28 абоненту « ОСОБА_11 », о 14:31 на спецлінію «102». В ході огляду встановленого додатку «Viber» виявлено, що ним користувався абонент на ім`я « ОСОБА_10 » з номером мобільного телефону НОМЕР_3 . Також, у цьому додатку встановлено фотографію обвинуваченого, як користувача (а.п. 61-67):

- даними протоколу огляду предмету від 03.03.2024 та самих аудіозаписів, в ході проведення якого оглянуто оптичний диск білого кольору з надписом "102". При зчитуванні інформації, яка зберігається в електронному вигляді на «DVD-R» диску за допомогою «СD/DVD-RОМ» системного блоку «Deluхе» встановлено, що на ньому зберігаються файли: «.140184», «.140193», «.9». При відтворені запису «.140184», встановлено, що на ньому зафіксована телефонна розмова між оператором 102 ОСОБА_12 (особа 1) та особою чоловічої статі (особа 2), який повідомив оператору про замінування Бердичівського вокзалу. В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що на записі звучить його голос (а.п. 77-78, 146);

- даними протоколу огляду предмету від 18.03.2024 з додатком у вигляді диску для лазерних систем зчитування, в ході якого було оглянуто оптичний диск "Verbatim DVD-R" з надписами "ПрАТ Київстар вх№5252, 3576,3574" вих. № 3579 по 3581/з/кт, на якому міститься інформація від операторів мобільного зв`язку. Зокрема, при дослідженні файлу «[5252_zІМЕІ]-13.03.2024 15.22.14» встановлено інформацію по абонентському номеру НОМЕР_3 (в протоколі помилково вказано НОМЕР_6 ), який працював у мобільному телефоні з імеі: НОМЕР_7 та 17.02.2024 здійснював вихідні дзвінки на абонентський номер ОСОБА_11 о 11:36, 11:40, 14:28 та о 14:31 на абонентський номер « 102 ». При цьому, в час телефонних дзвінків абонентський номер НОМЕР_3 (в протоколі помилково вказано НОМЕР_6 ) знаходився в зоні дії базової станції за наступними координатами LAC 24185 CID 15206, яка, згідно інформації у файлі «5252 БС», знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , труба котельної виправної колонії 73, азимут 140 (а.п. 107, 108);

Судом було досліджено усі процесуальні джерела доказів, які були надані учасниками судового провадження. Будь-яких заяв або клопотань про долучення, дослідження або перевірку інших доказів, учасниками судового провадження подано не було. Учасники висловили одностайну позицію про можливість закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Суд визнає неналежним доказом та не покладає у основу вироку дані висновку експерта від 12.04.2024 № СЕ-19-24/17631-В3, оскільки жодних відомостей про обставини, що підлягають доказування у цьому кримінальному провадженні, вони не містить.

Суд визнає недопустимими доказами фактичні дані, які містяться в протоколах пред`явлення особі для впізнання аудіозапису від 12.03.2024, в ході яких свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , прослухавши аудіозаписи телефонної розмиви оператора спецлінії «102» з особою чоловічої статі, повідомили, що за стилем та тембром мовлення на всіх записах чоловічим голосом розмовляє ОСОБА_5 , який телефонував до них 17.02.2024 (а.п. 105, а.п. 106).

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що відповідно до ч. 9 ст. 228 КПК України пред`явлення особи для впізнання за голосом може здійснюватися за правилами визначеними в статті 228 КПК України, відповідно до яких, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

Як вбачається з вказаних протоколів свідкам був пред`явлений для впізнання єдиний зразок голосу, що є порушенням ст. 228 КПК України, відповідно в силу вимог ст. 86 КПК України цей доказ є недопустимим.

В ході судового розгляду судом були перевірені доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо вчинення неправомірних дій службовою особою ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)". Згідно листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, якому ТУ ДБР, розташованим в м. Хмельницький доручило провести службову перевірку, за результатами розгляду звернення ОСОБА_5 . порушень вимог нормативних актів у діях адміністрації установи не виявлено, а зазначена в заяві обвинуваченого ОСОБА_5 інформація щодо неправомірний дій зі сторони персоналу установи не знайшла свого підтвердження (а.п. 117, 119 - 120, 121- 137).

Суд також критично ставиться до показань обвинуваченого в частині мотиву вчиненого злочину, а саме, що замінуванням вокзалу він хотів викликати працівників поліції, у зв`язку з образливим ставленням з боку працівника виправної колонії, вважає такі показання намаганням виправдати свої дії та зменшити свою відповідальність. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_9 та матеріалами службового розслідування. Крім того такі показання є нелогічними та ірраціональними, адже обвинувачений, який мав доступ до мобільного телефону, о 14.28 год. зателефонував абоненту « ОСОБА_11 », з яким мав телефону розмову більше хвилини, після цього зателефонував на лінію «102» та не повідомив про неправомірні дії щодо нього, а спокійним голосом заявив про замінування вокзалу.

Оцінивши наведені докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, який є тяжким умисним злочином, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, але належних висновків для себе не зробив, вчинив кримінальне правопорушення під час відбування покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 18.10.2023 у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався, неодружений, на спеціалізованому обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 08.12.2014 року з діагнозом «Згубне вживання алкоголю», а також обставини, які пом`якшують, обтяжують його покарання.

Так, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття, про яке вказано в обвинувальному акті та зауважено захисником.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання тощо.

Як встановлено судом в ході судового розгляду, обвинувачений хоча і визнав фактичні обставини вчиненого ним злочину, однак намагався виправдати свої дії, посилаючись на бажання викликати працівників поліції у зв`язку з образами з боку працівника адміністрації виправної колонії. Вказані доводи спростовані дослідженими судом доказами, відповідно встановлено, що обвинувачений намагається применшити свою вину, що виключає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з врахуванням відсутності таких в пред`явленому обвинуваченні, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, зважаючи на санкцію закону, за яким засуджується обвинувачений, враховуючи вчинення ним кримінального правопорушення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 259 КК України. Остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вказаним вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.10.2023. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 21.02.2024 після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Суд не вбачає підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки на даний час він має статус засудженого у іншому кримінальному провадженні і відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.10.2023 року та призначає ОСОБА_5 до відбуття 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Початок строку покарання обвинуваченому рахувати з 15.11.2024.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення Державним науково - дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи відео, звукозапису, які становлять 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- мобільний телефон марки «Huawei Y5» 2019, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_5 , що були вилучені під час огляду місця події 17.02.2024 в ДУ «РВК№73» та зберігаються в камері речових доказів Бердичівського РВП - конфіскувати;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 21.02.2024 на мобільний телефон марки «Huawey Y5» та сім-карту № НОМЕР_5 , належні ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області.

Суддя ОСОБА_1