Справа № 471/1355/24
Провадження №1-кс/471/375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2024 р. с-ще Братське

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000233 від 28.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України про арешт майна, погоджене з прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2024 року до Братського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 28.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України, погоджене з прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивоване тим, що 28.10.2024 до ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки с. Велика Солона Вознесенського району Миколаївської області (Єланецька ТГ) про те, що відносно неї вітчим ОСОБА_7 вчиняв дії сексуального характеру, які полягали у примушуванні її без добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру, з погрозою розголошення відомостей відносно неї.

28.10.2024 р. в порядку ст. 214 КПК України було внесено відомості до ЄРДР за №0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України.

Під час допиту потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що 28.10.2024 р. остання отримала повідомлення від свого вітчима ОСОБА_7 , в яких містились скріншоти з відео, де чітко було видно оголені частини тіла останньої, зокрема інтимні. ОСОБА_7 також писав повідомлення потерпілій ОСОБА_8 , в яких погрожував розповсюдити відеозапис в різні соціальні групи, скинути подругам останньої та її хлопцю. ОСОБА_7 шантажував ОСОБА_6 скріншотами з відео, на якому остання була повністю оголена, примушував її вступити з ним в інтимний зв`язок.

28.10.2024р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та вилучено мобільний телефон марки «One plus 6», який належить останньому.

Слідчий зазначає, що враховуючи обставини події та заперечення ОСОБА_7 своєї вини, є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності може видалити переписку, яка відбувалася в період з 21.10.2024 р. по 28.10.2024 р. у зв`язку з чим в ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на телефон з метою проведення слідчих (розшукових) дій та експертиз для повного та всебічного встановлення обставин кримінального провадження.

Вказаний мобільний телефон сам по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення з метою проведення слідчих (розшукових) дій та експертиз з метою встановлення вчинення ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення. 29.10.2024 р. вищевказаний телефон визнано речовим доказом.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не прибув. На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим вищевказане клопотання про арешт майна подано до суду з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу (ч. 5 ст. 115 КПК України).

Мобільний телефон марки «One plus 6», на який слідчий просить накласти арешт, належить ОСОБА_7 , і був вилучений 28.09.2024 в під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до постанови слідчого від 29.10.2024 р. мобільний телефон марки «One plus 6», чоного кольору, ЕМЕІ 1: НОМЕР_1 та ЕМЕІ 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №PSP 1490117, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000233 від 28.10.2024 р. та поміщено до кімнати речових доказів СПД № 1 Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речового доказу для забезпечення завдань кримінального провадження та здійснення ряду слідчих дій, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98,167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000233 від 28.10.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України про арешт майна, погоджене з прокурором Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «One Plus 6» чорного кольору із двома сім картками оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , та ТОВ «Лайф селл» НОМЕР_4 , з двома ЕМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений 28.10.2024 під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1