Справа № 296/7795/24
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

власника майна - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000052 від 24.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотаннями в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом Управління СБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000052 від 24.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Озерне Житомирського р-ну., Житомирської обл., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має сторінку користувача соціальної мережі «Одноклассники» під логіном « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 та 05.05.2024 року, з використанням власних технічних засобів здійснював поширення публікацій, в яких, міститься виправдовування, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань РФ.

Зазначені матеріали (публікації) були поширені шляхом їх репосту з використанням функції «Класс» на персональній сторінки під іменем « ОСОБА_7 ».

Виходячи з функціоналу соціальної мережі «Одноклассники», внаслідок репостів ОСОБА_4 , вищевказані публікації були візуально сприйняті його друзями та підписниками у вигляді їх оповіщення та зі змістом таких публікацій мала можливість ознайомитися значна кількість користувачів соціально-орієнтованої Інтернет-мережі «Одноклассники».

22.08.2024 в ході проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: - мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору в прозорому пластиковому чохлі, моделі: SM А 207F/OS із серійним номером - S/N- НОМЕР_1 , який має номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ; - системний блок до персонального комп`ютера марки «НР» із серійним номером НОМЕР_3 .

22.08.2024 вказані вище речі оглянуті та визнані речовими доказами.

Слідчий зазначив, що зазначені речі мають суттєве значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, так як можуть бути предметом, засобом чи знаряддям кримінальних правопорушень, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним з джерел доказів у кримінальному провадженні, а обставини їх отримання, використання, тощо, згідно з ст. 91 КПК України, являються подією кримінального правопорушення, яка підлягає доказуванню.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи , а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000052 від 24.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, що були вилучені 22.08.2024 в ході обшуку, за адресою проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 з забороною їх використання та розпорядження, а саме на:

- мобільний телефон «SAMSUNG» чорного кольору в прозорому пластиковому чохлі, моделі: SM А 207F/OS із серійним номером - S/N- НОМЕР_1 , який має номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 ;

- системний блок до персонального комп`ютера - марки «НР» із серійним номером НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1