Справа №949/2030/24
Провадження №1-кс/949/478/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000141 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Начальник СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 та мотоцикл «Honda CBRF4I», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання начальник СД посилається на те, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказує на те, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 22 жовтня 2024 року до ВП №1 Сарненського РВП надійшло повідомлення інспектора СРПП ОСОБА_6 про те, що під час винесення постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , останній пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки на мотоцикл «Honda» р.н. НОМЕР_2 .

Крім цього, 22 жовтня 2024 року до ВП №1 Сарненського РВП надійшло повідомлення інспектора СРПП ОСОБА_6 , про те, що в АДРЕСА_2 виявлено мотоцикл «Honda» р.н. НОМЕР_2 , який може мати ознаки підробки вузлів та агрегатів.

Допитаний в якості свідка інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ОСОБА_6 повідомив, що 24 жовтня 2024 року о 08 год. він заступив на добове чергування в складі СРПП разом із інспектором СРПП ОСОБА_8 . Близько 13.30 год. здійснюючи патрулювання по АДРЕСА_3 на службовому автомобілі «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_4 , їм потрапив мотоцикл чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснив порушення правил дорожнього руху, а саме рухався без дзеркал заднього виду. Враховуючи це, вони прийняли рішення про зупинку даного транспортного засобу та перевірку документів у водія. Підійшовши до водія, вони відрекомендувались та повідомили водія про порушення ним ПДР, а також попросили пред`явити посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб. На вимогу працівників поліції останній відмовився називати свої анкетні дані (говорив, що він є «особа») та вищевказані документи не хотів надавати посилаючись на те, що його зупинка була неправомірна. У подальшому було встановлено, що даною особою є ОСОБА_7 . Під час спілкування він надав усну згоду на огляд мотоцикла, а саме показав номер шасі, який був зазначений на рамі мотоцикла «JH2PC35E41M206614», а також на своєму мобільному телефоні показав фото свідоцтва про реєстрацію ТЗ запевняючи, що свідоцтво залишив вдома. Тоді він здійснив перевірку мотоцикла, а саме номера шасі та реєстраційного номеру на службовому планшеті по підсистемі ІПНП. Під час перевірки було встановлено, що даний мотоцикл не значився по базі та був знятий з обліку у 2019 році, а реєстраційний номер взагалі не значився по підсистемі. Тому були підстави вважати, що даний мотоцикл міг мати ознаки підробки. Далі на місце події було викликано слідчо-оперативну групу та мотоцикл вилучено.

Через деякий час у відділення поліції прийшов ОСОБА_7 та показав свідоцтво про реєстрацію на мотоцикл. Відповідно до свідоцтва, марка та модель мотоцикла «Honda CBRF4I», р.н. НОМЕР_2 , а номер шасі « НОМЕР_3 », який і був наявний на мотоциклі. Далі було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів на водія. Під час складання адміністративних постанов, водій надав свідоцтво про реєстрацію даного мотоцикла. У ході огляду даного свідоцтва, він помітив, що воно не відповідало встановленому зразку і мало невідповідні захисні голографічні знаки. Далі ним було здійснено перевірку свідоцтва про реєстрацію ТЗ на службовому планшеті по підсистемі ІПНП і під час перевірки було встановлено, що серія та номер НОМЕР_1 свідоцтва являлось недійсним та рахувалось знищеним. Відтак були підстави вважати, що дане свідоцтво може бути підробленим. Після запитання, де водій взяв даний бланк свідоцтва, він повідомив, що воно додавалось до мотоцикла. Відразу було викликано слідчо-оперативну групу та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 вилучено.

Аналогічні покази надав інспектор СРПП ВП №1 Сарненського РВП ОСОБА_8 .

Того ж дня, тобто 24 жовтня 2024 року, в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості в АДРЕСА_2 , було вилучено мотоцикл марки «Honda CBRF4I», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

До того ж, 24 жовтня 2024 року в ході проведення огляду місця події в службовому кабінеті ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області було вилучено бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

У клопотанні начальник СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ставить питання про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені мотоцикл та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому можуть бути використані для доведення вини особи, яка використала завідомо підроблений документ та здійснила його підробку.

У судове засідання начальник СД ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує повністю.

Володілець вилученого майна ОСОБА_7 у судове засіданні не не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду клопотання, згідно ч. 1 ст. 135 КПК України, був повідомлений по телефону.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 на розгляд клопотання не викликався у зв`язку з відсутністю засобів зв`язку з ним та скороченими строками розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими начальник СД обґрунтовує його доводи, приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 вбачається, що 22 жовтня 2024 року до ВП №1 Сарненського РВП надійшло повідомлення інспектора СРПП ОСОБА_6 про те, що під час винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , останній пред`явив для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки на мотоцикл "Хонда" р.н. НОМЕР_2 .

З протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2024 року вбачається, що місцем огляду являється ділянка місцевості в АДРЕСА_4 , де був виявлений мотоцикл марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , на рамі кузова якого наявний номер « НОМЕР_3 ». На цьому ж номері виявлені сліди потертості перед цифрою "4" та буквою "М". Тому, по закінченню огляду, зважаючи на ймовірність зміни номеру кузова, транспортний засіб був вилучений та доставлений на територію ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Крім того, того ж дня, в ході огляду місця події, зокрема у службовому кабінеті ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , де наявний реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата першої реєстрації 11 квітня 2014 року, дата реєстрації 26 квітня 2017 року, марка Honda, модель СВR 6005-41, НОМЕР_3 , повна маса 389, маса без навантаження 200, категорія "А", об`єм двигуна 599, колір чорний, особливі відмітки САГ 844051 центр 5903.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення, обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою начальника СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 24 жовтня 2024 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , який упакований в спец.пакет НПУ WAR №1142004 та мотоцикл «Honda CBRF4I», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000141 і передано на відповідальне зберігання поліцейському зі збереження речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, як вбачається зі змісту клопотання, вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК для речових доказів.

До того ж, начальник СД у клопотанні наголосив, що є всі підстави вважати, що вилучені в ході огляду місця події мотоцикл та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом та засобом на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Зокрема, у вказаній нормі вказується, що слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У ході розгляду клопотання підтверджено, що володільцем вилученого майна є ОСОБА_7 , незважаючи на те, що дане майно, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить іншій особі.

За вказаних обставин вважаю, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існують ризики того, що у разі ненакладення арешту ОСОБА_7 зможе розпорядитися даним майном чи передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Хоча вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним, у зв`язку з тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вилученого майна неможливо, тому застосування вказаного заходу дійсно важливе для збереження речових доказів.

На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, існують правові підстави для арешту майна із забороною права на розпорядження та користування цим майном.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий довів необхідність накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000141 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задоволити.

Накласти арешт на бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 та мотоцикл «Honda CBRF4I», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 із забороною права власників (володільців) на розпорядження та користування цим майном.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1