Провадження № 1-кп/679/44/2024
Справа № 679/188/24
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області клопотання сторони обвинувачення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, судимого 25 січня 2007 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.289 ч.2, ст.69, ст.70 ч.1 КК України до 2 років 06 місяців позбавлення волі, 13 червня 2007 року Нетішинським міським судом за ст.185 ч.3, ст.307 ч.2, ст.317 ч.1, ст.69, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 09 місяців позбавлення волі, 29 листопада 2007 року Славутським міським судом Хмельницької області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 4 років 06 місяців позбавлення волі, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

06 лютого 2024 року до Нетішинського міського суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002297 від 10 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України.

Під час провадження досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, до обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до Ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, термін дії за яким, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 26 вересня 2024 року, продовжено до 24 листопада 2024 року, включно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, крім того, судовий розгляд триває, допит свідків в повному обсязі не завершено, і, ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України, що були враховані під час застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наразі, не зважаючи на допит потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також, декількох свідків у справі не зменшились, не змінились та продовжують своє існування, зокрема, визначені п.1, п.3, п.5 можливість переховування від органів суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, на що вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не має постійного місця роботи, що свідчить про відсутність у останнього постійного джерела доходів, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, про що свідчить наявність неодноразових судимостей обвинуваченого ОСОБА_3 , тощо, до того ж, одне із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, зокрема, передбачене ст.187 ч.4 КК України, пов`язане з погрозою застосування насильства відносно потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , що виключає застосування такого виду запобіжного заходу як застава, тож, на переконання сторони обвинувачення, враховуючи звернення законного представника потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка висловили свої побоювання на рахунок обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку зі здійсненням телефонних дзвінків з боку останнього, застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки з боку обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігти ризикам, визначеним у клопотанні, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, в якій наголошено, що тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом із іншими обставинами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів, відповідно, у зв`язку з чим, враховуючи, що кримінальна справа стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, викликає суспільний інтерес, а означені ризики є досить високими, на думку сторони обвинувачення, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може унеможливити розвиток бідь-яких негативних сценаріїв у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні сторона захисту в особі обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , заперечуючи щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_4 , вважали за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, цілодобово, за місцем проживання родини обвинуваченого ОСОБА_3 , де, до того ж, виховується неповнолітня дитина обвинуваченого ОСОБА_3 , що, на думку сторони захисту, достатньо забезпечить належну процесуальну поведінку з боку обвинуваченого ОСОБА_3 під час провадження судового розгляду, обґрунтовуючи свою позицію відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_3 наміру чинити тиск на потерпілих та свідків, наміру переховуватися, наміру вчинення інших кримінальних правопорушень, тощо, додатково зазначаючи, що дзвінок обвинуваченого ОСОБА_3 на адресу потерпілої сторони не був пов`язаний з будь-яким погрозами та тиском, а був здійснений лише з метою налагодити відносини, поспілкуватися та вибачитися з приводу вчинених дій, які, на думку обвинуваченого ОСОБА_3 , не носили корисливий характер, а були вчинені з ревнощів, і без наміру застосування ножа, до того ж, на переконання сторони захисту, як у наданому до суду клопотанні, так і безпосередньо у судовому засіданні сторона обвинувачення жодним належним та допустимим доказом не довела об`єктивного існування ризиків, визначених прокурором ОСОБА_4 , яким висловлені лише припущення щодо наявності останніх, що, на переконання сторони захисту, за приписами презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, мають тлумачитися на користь обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, визначаючи ризик тиску на сторону потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_4 зазначає розмову з приводу звернення законного представника потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , водночас, не надавши до суду в підтвердження відповідний витяг з ЄРДР з зазначеного приводу, крім того, судимості обвинуваченого ОСОБА_3 та тяжкість покарання, як вагома підстава, можуть розглядатися лише під час обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання, а не вирішення питання про продовження дії останнього, крім того, наразі, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи під вартою, жодних негативних дій не вчиняв, будь-які заборонені засоби та речовини не вживає, має бажання жити соціально-адаптованим життям, що свідчить, що перебування під домашнім арештом буде достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_4 , який, підтримавши клопотання у повному обсязі, навів підстави доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, з визначенням існуючих ризиків, а також, враховуючи думку обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , котрі, вважаючи за доцільне застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, щодо клопотання прокурора в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заперечували, посилаючись на відсутність наміру з боку обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, скоювати кримінальні правопорушення, тощо, і, разом з тим, дослідивши надані до суду письмові матеріали кримінального провадження, в тому числі, і матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , надані у попередніх судових засіданнях стороною захисту, вважає, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який, хоча і є соціально адаптованим, має родину, дружину, дитину, має намір працевлаштуватися, є взятим на військовий облік, позитивно характеризується за місцем утримання під вартою, однак, який, водночас, є судимим, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях ув`язнення, і, одночасно, з урахуванням висунутого обвинувачення, кількості та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів і за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ст.185 ч.4 КК України) та від восьми до п`ятнадцяти років (ст.187 ч.4 КК України), думки потерпілого неповнолітнього ОСОБА_7 і законного представника останнього ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні, а також, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, в тому числі, з метою запобігання спробам здійснити обвинуваченим певні дії, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України, визначених стороною обвинувачення у наданому до суду клопотанні, а саме, можливості переховування від органів суду (п.1), можливості незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3), можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується (п.5), на що саме і вказує як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, так і данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , при цьому, враховуючи також, що судовий розгляд триває, допит свідків, в тому числі, і свідка, визначеного стороною захисту, на задоволення заявленого клопотання, в повному обсязі не проведено, відповідно, обсяг обвинувачення, обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають встановленню під час розгляду кримінального провадження безпосередньо в судовому засіданні, підстав для зміни запобіжного заходу та застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, який би зміг забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, зокрема, у вигляді домашнього арешту, на даному етапі, не зважаючи на соціальну адаптованість обвинуваченого ОСОБА_3 , позитивну характеристику останнього, наявність родини, бажання відшкодовувати завдану потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, тощо, не вбачається, оскільки, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя, і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, при цьому, небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами, і, в даному випадку, існуючі суспільні інтереси, на думку суду, не дивлячись на презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, мають більшу перевагу, ніж правила про повагу до свободи особи, у зв`язку з чим, оцінюючи зазначені обставини в їх сукупності, вважає за доцільне задовольнити клопотання сторони обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , продовживши обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 16 січня 2025 року, включно, що, за вказаних обставин, на переконання суду, є виправданим та буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на останнього процесуальних обов`язків, і, відповідно, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.110, ст.131, ст.132, ст.176-ст.178, ст.183, ст.331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання сторони обвинувачення стосовно ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, ст.187 ч.4 КК України, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , проживаючому у АДРЕСА_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто, до 16 січня 2025 року, включно.

Строк дії даної Ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 не може перевищувати шістдесяти днів, тобто, до 16 січня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокуророві та направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Суддя: