ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/5674/18 Номер провадження 11-кп/814/1637/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000175 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого в КП «Харківський метрополітен» монтером шляху, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 11років позбавлення волі.

В подальшому, постановою Касаційного кримінального суду від 08.05.2024, після перегляду рішення суду апеляційної інстанції в межах даного провадження, визначено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 днів - до 06.07.2024 включно.

04.06.2024 прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили

В обґрунтування доводів клопотання, прокурор зазначає, що на даний час існує обґрунтований ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , під тягарем вже призначеного покарання можуть ухилятися від суду.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою; пояснення обвинуваченого та його захисника, який заперечував проти поданого прокурором клопотання, вивчивши матеріали клопотання, суддя-доповідач дійшов висновку.

Відповідно до ч.3 ст.401 КПК України суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема, вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним судом встановлено, що, ОСОБА_8 вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року засуджено за ч.1 ст.115 КК на 11 років позбавлення волі.

Постановою Касаційного кримінального суду від 08.05.2024, після перегляду рішення суду апеляційної інстанції в межах даного провадження, визначено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 на строк 60 днів - до 06.07.2024 включно..

Згідно оскаржуваного вироку, 01 червня 2018 року, близько 16 год., між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час спільного вживання спиртних напоїв біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів стався конфлікт, після якого ОСОБА_9 пішов за місцем проживання в кімнату АДРЕСА_3 , а ОСОБА_8 попрямував по Мереф`янському шосе, де під час подальшого вживання спиртних напоїв у нього виник умисел на вбивство ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 17 год., взявши цеглу, через незачинені двері зайшов у кімнату, де проживав потерпілий, який у цей момент спав на дивані.

Далі ОСОБА_8 наніс потерпілому не менше 5-ти ударів цеглою по голові, після чого став душити, здавлюючи шию останнього петлею з м`якого матеріалу, внаслідок чого ОСОБА_9 помер.

Причиною смерті ОСОБА_9 явилась механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї петлею при задушенні, яка за ступенем тяжкості носить ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Крім того, потерпілому були спричинені:

- забійні рани на обличчі та на волосистій частині голови, крововиливи у м`які тканини голови під оболонки та в тканину головного мозку, переломи кісток черепу, які за ступенем тяжкості носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, та які сприяли настанню смерті;

- садна на правій нижній кінцівці, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Під час вирішення питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки матеріали справи містять достатні дані, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , крім зазначених вище ризиків, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, який згідно з положеннями ст.12 КК України є особливо тяжким, особи обвинуваченого, вік та стан здоров`я останнього, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, та відсутність у матеріалах справи даних щодо неможливості утримання ОСОБА_8 під вартою.

У даному випадку в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші (менш суворі) запобіжні, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим продовжено постановою ККС у складі ВС, а також виходячи з вимог статей 183,199, 374 КПК України та відсутності підстав для скасування цього запобіжного заходу, вважаю обґрунтованим клопотання прокурора про продовження дії застосованого судом запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 377, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.04.2020 щодо нього законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4