Провадження № 1-кп/761/1604/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 06.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001649 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни, Полтавської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті ОСОБА_4 , 25.06.2022, приблизно о 12 годині 55 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, маючи намір на вчинення повторного, таємного викрадення чужого майна (вчинення крадіжки), в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022, перебуваючи у приміщенні магазину «WineTiте», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 37/1 помітив торгівельний стелаж на якому розміщені алкогольні напої належні ТОВ «ТС ПЛЮС» (), куди й вирішив підійти з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу. Перебуваючи у приміщенні магазину «WineTime», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 37/1, ОСОБА_4 підійшов до торгового стелажа, де звернув свою увагу на те, що на одній із полиць знаходиться віскі марки «Luxco The Quiet Man» об`ємом 0,7 літра, вартістю 754 гривень 62 копійки, без урахування ПДВ. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно й таємно, з корисливих мотивів, будучи достовірно впевненим у тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, 25.06.2022 приблизно об 12 годині 55 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « WineTime », розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 37/1 , шляхом вільного доступу взяв (викрав) з торгівельного стелажу пляшку віскі марки «Luxco The Quiet Man» об`ємом 0,7 літра, вартістю 754 грн., 62 коп. без урахування ПДВ, яке належить ТОВ «ТС ПЛЮС». Після чого ОСОБА_4 перебуваючи біля стелажа поклав вказану пляшку віскі до поліетиленового пакету, та залишив магазин, розпорядившись майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (обвинувальний акт прокурором затверджено 29.07.2022), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн. у 2024 році, тобто на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, останньому роз`яснено право заперечувати щодо закриття провадження із заявлених підстав.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, з огляду на зміни у законодавстві, а саме у зв`язку із набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Представник потерпілого не заперечувала щодо клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю, з огляду на наступне.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 встановлено в сумі 2481 грн., відтак податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240 грн.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), водночас нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2022 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248,10 грн., якщо вартість викраденого майна перевищувала вказану суму то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, на час, до якого відносять інкриміноване ОСОБА_4 діяння, таємне викрадення чужого майна вартістю понад 248,10 грн. кваліфікувалось за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак, щодо ОСОБА_4 вчинення крадіжки повторно та в умовах воєнного стану - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, відтак за ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначено положеннями ст. 4 КК України. Зокрема, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Частиною 6 ст. 3 КК України, визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50% від його розміру становили 1240 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн (1240*2=2481).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого він обвинувачується, згідно обвинувального акта (на 25.06.2022) становить 754,62 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 2481 грн.

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, викрадення якого інкриміновано ОСОБА_4 становить 754,62 грн., то такі його дії підпадають під регулювання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до пункту 1-2 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Частиною сьомою статті 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 479-2 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 висловив згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Вказане питання було ініційовано в його інтересах захисником, шляхом звернення з відповідним клопотанням.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

За наведених вище обставин, суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження саме за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо долі речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов ТОВ «ТС ПЛЮС» до ОСОБА_4 слід залишити без розгляду, роз`яснивши ТОВ «ТС ПЛЮС» право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0001649, відомості про яке внесено 06.07.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Цивільний позов ТОВ «ТС ПЛЮС» до ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз`яснити ТОВ «ТС ПЛЮС» право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_7