Провадження № 1-кп/537/402/2024
Справа № 537/5685/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0001821 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, з вищою освітою, заміжньої, працюючої заступником директора Кременчуцької гімназії № 7, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 14.08.2024 приблизно о 16 год. 30 хв. у світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю пров. Івана Приходька у м. Кременчуці зі сторони вулиці Революціонерів у напрямку до вулиці Республіканської, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась ОСОБА_5 . В цей же час по вулиці Макаренка з боку провулку Мирного в напрямку до вулиці Республіканської рухався мотоцикл «Lifan LF 150-2Е», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час руху у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці ОСОБА_5 , діючи з необережності, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вулиць Республіканська Макаренка (головна дорога) з провулком ОСОБА_7 (другорядна дорога), порушуючи вимоги п.16.11 ПДР (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) та п.п.2.1 п.33 ПДР ( дорожні знаки «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою), рухаючись по проїзній частині другорядної дороги та під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Республіканською (головна дорога) з провулку ОСОБА_7 , не надала дорогу мотоциклу «Lifan LF 150-2Е», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який в цей час рухався по головній дорозі, допустивши з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотоцикліст ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового переламу середньої третини лівої ключиці зі зміщенням уламків, яке за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. У заданій дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.16.11, п.п.2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з обвинуваченою.

ОСОБА_5 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право на розляд справи судом, а також наслідки закриття провадження у справі.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим підтримала. Зазначила про обставини кримінального правопорушення, які повністю відповідають обвинувальному акту. Вказала, що повністю відшкодувала шкоду потерпілому, розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим.

Захисник обвинуваченої не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання потерпілого, вказав, що обвинувачена раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, примирилася з потерпілим та відшкодувала завдану шкоду.

Потерпілий вказав, що він примирився з обвинуваченою, остання повністю відшкодувала йому шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням. Примирення відбулося добровільно, без будь-якого впливу. Наслідки закриття провадження у справі йому зрозумілі.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів; стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у обвинуваченої під час вчинення правопорушення не було; раніше кримінальних правопорушень не вчиняла; потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 примирилися, обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі відшкодувала завдані нею збитки та усунула заподіяну шкоду, що підтверджується заявою потерпілого в суді. Учасникам процесу зрозумілі наслідки закриття провадження у справі.

Таким чином, судом встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз стягненню підлягають, оскільки, відповідно до положень ст.124 КПК України, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України всі процесуальні витрати повинна відшкодувати саме вона.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч.2 ст.286, ч.3 ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченої ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження № 0001821 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.08.2024 на речові докази: автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , та мотоцикл «Lifan LF 150-2Е», д.н.з. НОМЕР_2 .

Речовий доказ автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ мотоцикл «Lifan LF 150-2Е», д.н.з. НОМЕР_2 повернути володільцю ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1