Справа № 404/3744/24
Номер провадження 1-кп/404/178/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому об`єднане кримінальне провадження №0001046 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.04.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна. 30.09.2022 року звільнений з Вознесенської ВК Миколаївської області у зв`язку із відбуттям строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

12.04.2024 року о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля приміщення магазину «Файномаркет №248» який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де в цей час на лавці сиділа та спілкувалась із подругою ОСОБА_6 .

В подальшому у ОСОБА_3 раптово виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, в умовах воєнного стану, а саме на відкрите викрадення належного ОСОБА_6 мобільного телефону «iPhone 13 128 Gb», білого кольору, який лежав на лавці біля правої ноги ОСОБА_6 .

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_6 , яка в цей час сиділа на лавці та спілкувалась з подругою, усвідомлюючи, що його протиправні дії помітні та зрозумілі для потерпілої відкрито вхопив в долоню правої руки мобільний телефон «iPhone 13 128 Gb», білого кольору, належний ОСОБА_6 вартістю 20 000 гривень 00 копійок та почав бігти на інший бік вулиці, перебігаючи проїжджу частину.

Після цього ОСОБА_3 тримаючи в руці викрадений телефон, біжучи від місця, де знаходилась ОСОБА_6 , таким чином вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його почав наздоганяти прохожий ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_3 викинув з рук вказаний мобільний телефон та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив скоїв закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 12.04.2024 року за обставин, часу та місця, встановлених судом, відкрито викрав мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 . Та коли його почали наздоганяти, викинув мобільний телефон і в подальшому був затриманий працівниками поліції. Підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, його вина у вчиненні злочину доводиться дослідженими під час судового розгляду такими доказами:

-рапортом від 12.04.2024 року, відповідно до якого о 21.03 хв. надійшло повідомлення на служби «102» заявниця ОСОБА_8 повідомила, що невідомий чоловік вихватив мобільний телефон і побіг у невідомому напрямку (т.1а.п.8);

- заявою потерпілої ОСОБА_6 від 12.04.2024 року, в якій вона просить притягнути до відповідальності невідому їй особу чоловічої статі, яка 12.04.2024 року по АДРЕСА_2 відкрито викрав належний їй мобільний телефон (т.1 а.п.9);

- протоколом огляду місця події від 12.0.2024 року з фототаблицею до нього, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину прилегла територія до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , виявлено мобільний телефон «iPhone 13 128 Gb» (т.1 а.п.10-17);

- розпискою про те, що ОСОБА_6 отримала вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон «iPhone 13 128 Gb» (т.1 а.п.18);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2024 року, згідно з яким неповнолітній свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила грабіж (т.1 а.п.29-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2024 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка вчинила грабіж відносно неї (т.1 а.п.36-38);

- протоколом огляду предмету від 16.4.2024 року, яким оглянуто мобільний телефон «iPhone 13 128 Gb» (т.1 а.п.39);

- заявою потерпілої ОСОБА_6 про надання мобільного телефону для проведення слідчих дій (т.1 а.п.40);

- висновком експерта №СЕ-19/112-24/5187-ТВ від 18.04.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість станом цін на 12.04.2024 рік мобільного телефону «iPhone 13 128 Gb» 20 000 грн. (т.1 а.п.46-51);

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких в травні місяці 2024 року вона з подружкою сиділа на лавочці біля «Файно маркету» на АДРЕСА_2 та до них підійшов чоловік і попросив дати йому щось поїсти. Вони відмовили йому. Тоді він схопив її мобільний телефон, який лежав у неї біля ніг і побіг. Вона побігла за ним. Повз проходив хлопець з дівчиною, вона попросила його наздогнати обвинуваченого, бо він забрав у неї телефон. Хлопець наздогнав обвинуваченого, останній викинув мобільний телефон. Потім її подружка викликала працівників поліції, які і знайшли обвинуваченого;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.04.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 згідно з яким вона впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 12.04.2024 року вчинив грабіж по АДРЕСА_2 стосовно ОСОБА_6 (т.1 а.п.75-76).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та вважає доведеним вину ОСОБА_3 у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуючи вказані дії обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є закінченим замахом на умисний тяжкий корисливий злочин, особу винного, який не працює, осудний, не одружений, не перебуває на обліках в лікарнях, раніше судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання вини.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

З урахуванням наведеного, характеру та тяжкості наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вищенаведених даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 який, раніше судимий, не працює, не одружений, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 15 год. 15 хв.18.04.2024 року.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «iPhone 13 128 Gb» - залишити потерпілій; букальний епітелій знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 2 271 грн. 84 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1