Справа № 489/4878/24
Провадження № 1-в/489/139/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

26 вересня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Інгульського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_3 ,

встановив:

До суду надійшло подання уповноваженого органу з питань пробації про направлення засудженого вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2024 за статтями 389 ч. 2, 71, 72 КК України ОСОБА_3 до покарання у виді обмеження волі на строк один рік п`ять днів до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Засуджений, прокурор та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про місце та час розгляду подання належним чином, від прокурора та представника органу пробації надійшли заяви про проведення судового розгляду в їхню відсутність. Неприбуття вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України.

Розгляд подання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши подання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2024 ОСОБА_3 засуджений за статтями 389 ч. 2, 71, 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік п`ять днів. Вказаний вирок суду набрав законної сили 08.08.2024 та був направлений на виконання до органу пробації.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 до органу пробації для отримання припису не з`являється, за місцем реєстрації не проживає та проведеними першочерговими розшуковими заходами встановити його місце проживання не вдалося можливим, у зв`язку з чим уповноважений орган з питань пробації 03.09.2024 надіслав органу Національної поліції подання про оголошення його в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Згідно з ч. 4 ст. 57 КК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

За положеннями ч. 5 ст. 57 КК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 КВК України, порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній встановлюється нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що засуджений до покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 не прибув до місця відбування покарання без поважних причин та його місцезнаходження невідоме, тому зазначене свідчить про наявність підстав для направлення його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Вказане є підставою для задоволення подання.

Керуючись статтями 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання задовольнити.

Засудженого вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтями 389 ч. 2, 71, 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік п`ять днів направити до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1