Справа № 573/816/24
Номер провадження 1-кп/573/108/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_9 ,

свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Білопільського району, м. Білопілля, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 3, 4, 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України,

в с т а н о в и в :

Починаючи з 2007 року ОСОБА_6 проживав однією сім`єю зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 і спільними дітьми ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Навесні 2022 року, в обідній час (точні день і час під час досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_6 , який перебував наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та був обізнаний з тим, що остання є малолітньою, тобто особою, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, виник злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_16 , пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло останньої з використанням власних геніталій без добровільної згоди потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 того ж дня в обідній час, перебуваючи з малолітньою ОСОБА_16 , якій на той час виповнилось 12 років, у гостьовій кімнаті будинку за вищезазначеною адресою, маючи намір задовольнити свою статеву пристрасть, діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно ОСОБА_16 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої ОСОБА_16 , без добровільної згоди останньої, зняв зі ОСОБА_16 нижню частину одягу, у тому числі спідню білизну та роздягнувшись сам, насильно посадив потерпілу зверху спиною до себе, після чого утримуючи її руками в області живота, вагінально проник своїм статевим органом в тіло малолітньої ОСОБА_16 , здійснивши з нею природний статевий акт без добровільної згоди потерпілої, тим самим порушивши статеву свободу та недоторканість малолітньої потерпілої.

Крім того, навесні 2022 року, влітку 2022 року в денний час доби, влітку 2022 року у нічний час доби, влітку 2022 року в денний час доби, у жовтні 2022 року в денний час доби, 23.03.2023 у нічний час доби, точні день і час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, за місцем їх проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи власні дії, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, без добровільної згоди потерпілої особи, вступив з малолітньою ОСОБА_16 у статеві зносини шляхом вагінального проникнення в тіло останньої з використанням свого статевого органу без добровільної згоди потерпілої, чим порушив статеву свободу та недоторканність потерпілої.

Також 19.12.2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи наодинці разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, за місцем їх проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи власні дії, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, без добровільної згоди потерпілої особи, вступив з малолітньою ОСОБА_16 у статеві зносини шляхом вагінального та орального проникнення в тіло останньої з використанням свого статевого органу без добровільної згоди потерпілої, чим порушив статеву свободу та недоторканність потерпілої.

Після того, 08.03.2023 у денний час доби ОСОБА_6 , перебуваючи наодинці зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, за місцем їх проживання в спальні будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи власні дії, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, без добровільної згоди потерпілої особи, вступив з малолітньою ОСОБА_16 у статеві зносини шляхом анального проникнення в тіло останньої з використанням свого статевого органу, без добровільної згоди потерпілої, чим порушив статеву свободу та недоторканність потерпілої.

21.05.2023 ОСОБА_16 досягла чотирнадцятирічного віку, про що достовірно знав ОСОБА_6 та продовжив вчинювати злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості своєї доньки.

У травні 2023 року (після 21.05.2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_6 , який був обізнаний, що його донька ОСОБА_16 є неповнолітньою, тобто особою, яка не досягла вісімнадцятирічного віку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_16 , якій на той час виповнилось 14 років.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_16 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості неповнолітньої, у травні 2023 року (після 21.05.2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , залишившись наодинці з неповнолітньою ОСОБА_16 за місцем їх проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняючи кримінальне правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого неповнолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, використовуючи свою фізичну перевагу, перебуваючи в приміщенні будинку за вказаною адресою, застосовуючи до ОСОБА_16 фізичне насильство, а саме: утримуючи її, роздягнувшись при цьому сам та роздягнувши потерпілу, вступив з неповнолітньою ОСОБА_16 у статеві зносини пов`язані з анальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій. Дії сексуального характеру ОСОБА_6 відносно ОСОБА_16 не мали ознак добровільної згоди з боку неповнолітньої потерпілої та не були результатом її вільного волевиявлення.

Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 10.01.2024 №21 ОСОБА_16 виявляє ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (перинатально-гіпоксичне ураження ЦНС, синдром Рассела Сільвера) з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовою незрілістю F07.8. Наявне ураження ЦНС, недоношеність при народженні призвели до затримки психічного розвитку. Під час даного обстеження, щодо скоєного відносно неї діяння, ОСОБА_16 надає прості конкретні відповіді в рамках запитуваного, не привносить будь-яких «нових» деталей, які б суперечили обставинам справи. У наданій медичній документації та характеристиках тощо відсутні посилання на будь-які прояви продуктивних психотичних розладів, у т. ч. розладів сприйняття. Сама підекспертна також не зазначає наявності галюцинаторних розладів.

У період кримінального правопорушення ОСОБА_16 виявляла ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (перинатально-гіпоксичие ураження ЦНС, синдром Рассела Сільвера) з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовою незрілістю. За своїм психічним станом ОСОБА_16 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження, може давати покази, щодо фактичної сторони подій без прив?язування до просторово часової орієнтації.

Даний розлад не виник внаслідок протиправних дій, скоєних проти неї.

ОСОБА_16 не розуміла значення скоюваних з нею насильницьких дій сексуального характеру, не могла здійснювати активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (плакала, відмовлялася, пасивно підкорювалася).

З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичної недостатності (у помірно-вираженому ступені), відсутності грубих порушень сприйняття, ОСОБА_16 здатна правильно сприймати зовнішню фактичну сторону подій без розуміння їх складного внутрішнього соціально-юридичного змісту, не здатна до точного довготривалого відтворення хронології та послідовності подій, розумінню соціального та юридичного змісту подій, здатна до відтворення зовнішньої фактичної сторони подій, поверхневого формального характеру подій.

У ОСОБА_16 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо, виявлено нерізко виражену схильність до навіювання.

Щодо періоду кримінального правопорушення, скоєного відносно неї, ОСОБА_16 надає опис оточуючого, описує власні дії та дії інших осіб. Отже, за своїм психічним станом ОСОБА_16 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та може давати покази щодо фактичної сторони подій без прив?язування до просторово часової орієнтації.

Крім того, взимку 2023 року (січень лютий, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_6 , який перебував за місцем мешкання зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням у тіло іншої особи, стосовно останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_14 , не пов`язаних з проникненням у тіло останньої, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_14 є малолітньою, тобто особою, якій не виповнилось чотирнадцять років, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої свободи та недоторканості малолітньої, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи власні дії, вчиняючи кримінальне правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, користуючись безпорадним станом потерпілої в силу свого малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому опір, без добровільної згоди потерпілої особи, взимку 2023 року (січень лютий, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в гостьовій кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 застосовуючи фізичну силу, силоміць посадив малолітню ОСОБА_14 на диван поруч себе, після чого зняв з себе нижню частину одягу, оголивши тим самим свій чоловічий статевий орган, насильно зняв з малолітньої ОСОБА_14 штани і труси та всупереч волі останньої почав рукою мацати по її поверхневим статевим органам, а також вимагав від малолітньої ОСОБА_14 маструбувати його оголений чоловічий статевий орган, на що остання відмовилась та втекла з будинку.

Відповідно до висновку амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 06.02.2024 №104 ОСОБА_14 виявляє ознаки Легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з порушенням поведінки F70.1.

Під час даного обстеження, щодо скоєного відносно неї діяння, ОСОБА_14 надає прості конкретні відповіді в рамках запитуваного, не привносить будь-яких «нових» деталей, що суперечать обставинам кримінального провадження.

У період кримінального правопорушення, вчиненого відносно неї, ОСОБА_14 виявляла ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з порушенням поведінки. За своїм психічним станом ОСОБА_14 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження, може давати покази щодо фактичної сторони подій без прив?язування до просторово часової орієнтації.

За своїм психічним станом ОСОБА_14 не розуміла характеру та значення вчинених відносно неї кримінальних дій (дій сексуального характеру). Остання не розуміла значення скоюваних з нею дій сексуального характеру, не могла здійснювати активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (відмовлялася, пасивно підкорювалася).

З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичної недостатності (у помірно-вираженому ступені), відсутності грубих порушень сприйняття, ОСОБА_14 здатна правильно сприймати зовнішню фактичну сторону подій без розуміння їх складного внутрішнього соціально-юридичного змісту, не здатна до точного довготривалого відтворення хронології та послідовності подій, розумінню соціального та юридичного змісту подій, здатна до відтворення зовнішньої фактичної сторони подій, поверхневого формального характеру подій. Покази може давати переважно в формі діалогу (запитання/відповідь), в обмежених формулюваннях, у спрощених виразах, у рамках доступного їй словникового та понятійного запасу.

У ОСОБА_14 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо, виявлено нерізко виражену схильність до навіювання.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав і показав, що до літа 2023 року він проживав у м. Ворожба зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 та їх 6-ма дітьми. Влітку 2023 року він пішов проживати окремо, оскільки в сім`ї почали виникати сварки. Злочинів щодо своїх дітей не скоював.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів не визнав, його вина повністю доказана показаннями законного представника потерпілих, які є логічними і послідовними.

Законний представник потерпілих ОСОБА_9 показала, що з 2007 року вона жила в м. Білопілля зі ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від якого має 6 дітей: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . У 2011 році їх сім`я переїхала проживати до м. Ворожба, де чоловік почав пити, ображати дітей, ліз битися, хапався за ніж. Також він почав гуляти, зраджував їй з іншими жінками.

На початку 2023 року, точної дати не пам`ятає, вона їздила в справах до школи, а коли повернулася, то побачила на вулиці ОСОБА_23 , яка плакала та відмовлялася йти в хату, бо батько змушував її маструбувати його член. Вона розгубилася, побігла до сусідки, потім розказала все матері ОСОБА_24 , але та їй не повірила, оскільки це її син. Потім вона зателефонувала старшій доньці від першого шлюбу та її чоловік допоміг вигнати ОСОБА_24 з хати. Лише після цього ОСОБА_25 розповіла їй, що батько 12 разів змушував її займатися з ним сексом вагінальним, оральним і анальним способами. ОСОБА_25 нічого їй про це не розказувала, бо батько їй погрожував і вона дуже боялася його. Навіть після того, як вона вигнала чоловіка, дочка боялася, що він повернеться і боїться його повернення до теперішнього часу.

Також законний представник показала, що під час досудового розслідування її дітей допитували в порядку ст. 225 КПК, усі покази вони давали самостійно, їм ніхто не підказував і всі учасники слідчої дії могли задати питання. Денис і Настя дуже плакали, повторний допит діти не переживуть.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_16 , малолітня потерпіла ОСОБА_14 , малолітній свідок ОСОБА_13 судом не допитувалися, оскільки відповідно до висновків психолога від 06.03.2024 №84/01-07, від 26.02.2024 №68/0107, від 05.03.2024 №79/01-07 судовим органам рекомендовано обмежити навантаження зазначених дітей у слідчих діях для попередження їх ретравматизації, для можливості відреагування травматичних почуттів та початку зцілення психіки від отриманих травм, для повернення в звичайне життя. Для цього потрібно дати ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та ОСОБА_19 можливість не згадувати ситуації травмування і не втручатися в механізми запам`ятовування, відтворення і збування подій (том 2 а. с. 194-199, том 3 а. с. 34-48, 124-128).

Зазначене також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №719/131/22.

Крім показань обвинуваченого, законного представника, факт вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинів підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 із застосуванням технічних засобів фіксації від 14.12.2023, під час якого останній у присутності захисника, понятих розказав і показав на місці як ґвалтував свою малолітню дочку ОСОБА_16 (том 2 а. с. 72-121);

- висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 03.04.2024 №65, відповідно до якого процес відтворення підозрюваним ОСОБА_6 обстановки та обставин події зґвалтування за матеріалами відеозапису слідчого експерименту від 14.12.2023 за його участі має такі психологічні особливості: наявність внутрішніх та зовнішніх детермінантів реконструктивної діяльності підозрюваного, обумовленими відповідністю психологічних особливостей тактики допиту ресурсам особистості підозрюваного (психологічна регресія, примітивізм, інфантильність, низький рівень функціонування когнітивної сфери, фіксація на задоволення базових потреб нижчого рівня), наявність умовно вільної (з урахуванням умов слідчої дії) взаємодії підозрюваного з іншими учасниками слідчої дії (слідчий, захисник, старший слідчий).

Комунікативна діяльність підозрюваного ОСОБА_6 обстановки та обставин події зґвалтування за матеріалами відеозапису слідчого експерименту від 14.12.2023 за його участі має такі психологічні характеристики: відповідність ресурсам особистості підозрюваного (психологічна регресія, примітивізм, інфантильність, низький рівень функціонування когнітивної сфери, фіксація на задоволення базових потреб нижчого рівня), поверхнева психологічна готовність до діалогу, низька діалогова активність та ініціатива, нерівномірність активної уваги та врівноваженості, низька ситуаційна динамічність емоційних реакцій, стабільно апатичний, помірні вияви та коливання психічної напруженості, відсутність ознак страху та ситуаційні прояви настороженості, стриманість та не експресивність поведінки, відсутність ознак емоційної включеності в зміст реконструйованих подій, наявність мовленнєвої та емоційної ригідності, часткової неузгодженості, епізодичної неконгруентності параметрів спілкування, неструктурована продукція, відсутність послідовності та хронологічного упорядкування, наявність персеверацій, нерелевантної інформації (на випередження) з метою надання соціально-схвальних відповідей, відсутність самореференцій.

У поведінці підозрюваного ОСОБА_6 наявні психологічні особливості властиві для самостійного відтворення ним події зґвалтування за матеріалами відеозапису слідчого експерименту від 14.12.2023 за його участі в межах орієнтовно-настановної поведінки.

У відеозаписі відтворення підозрюваним ОСОБА_6 обстановки та обставин події зґвалтування за матеріалами слідчого експерименту від 14.12.2023 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії (том 2 а. с. 127-157);

- висновком судово-психологічного експерта від 08.01.2024 №14, згідно з яким на даний час ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність). На момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення протягом часу з листопада 2022 року по квітень 2023 року включно останній виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а. с. 123-126);

- висновком судово-психіатричного експерта від 06.02.2024 №105, з якого вбачається, що ОСОБА_13 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність). За своїм психічним станом на даний час останній може приймати участь у слідчих діях та відтворювати обставини, що мають значення в кримінальному провадженні (щодо фактичної сторони подій без прив`язування до просторово часової орієнтації).

З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичної недостатності (у помірно-вираженому ступені), відсутності грубих порушень сприйняття, ОСОБА_13 здатний правильно сприймати зовнішню фактичну сторону подій без розуміння їх складного внутрішнього соціально-юридичного змісту, не здатний до точного довготривалого відтворення хронології та послідовності подій, розумінню соціального та юридичного змісту подій, здатний до відтворення зовнішньої фактичної сторони подій, поверхневого формального характеру подій. Покази давати може переважно в формі діалогу (запитання/відповідь), в обмежених формулюваннях, у спрощених виразах, у рамках доступного йому словникового та понятійного запасу.

В умовах штучно створеної ситуації фрустрації, тиску зі сторони, у ОСОБА_13 відмічено легкість появи реакції розгубленості, невпевненості, зміни якості відповідей, судження ставали несамостійними та залежали від форми питань, які задавались (що свідчить про нерізко виражену навіюваність). Вказані особливості особистості, пізнавальної сфери та поведінки ОСОБА_13 могли проявитися в неточностях у наданих ним показах під час розслідування з відтворенням зі сторонньою допомогою подій правопорушень, свідком яких він був.

У ОСОБА_13 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо. В останнього виявлено нерізко виражену схильність до навіювання (том 2 а. с. 170-176);

- протоколом проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_13 із застосуванням технічних засобів фіксації від 13.12.2023, під час якого останній у присутності законного представника, понятих розказав і показав на місці як його батько ОСОБА_6 ґвалтував його сестру ОСОБА_16 (том 2 а. с. 174-193);

- висновком психолога за результатами проведення допиту свідка від 06.03.2024 №84/01-07 встановлено, що за результатами проведеного опитування ОСОБА_18 також зазнав психологічної травматизації як свідок злочину, вчиненого батьком відносно дівчат.

Через технічні недоліки звуковідтворення ОСОБА_18 двічі в судовому засіданні був змушений згадувати ситуації насильства над ОСОБА_22 та ОСОБА_19 , він дуже емоційно переживав згадки про ті події, дуже плакав, не міг говорити, адже хлопчик пережив великий страх і сором, намагався захистити сестер, відчував свою безпомічність перед дорослим чоловіком, був дуже обурений на батька.

Послідовність його розповіді та словесний опис подій першого і другого разу не скопійовані, не мають ознак заучування, що говорить про спонтанність викладення та його щирість, відсутність попередньої підготовки.

Через тривалі ОСОБА_26 стосунки в сім`ї, невміння матері захищати себе і дітей, діти змалечку жили в деструктивній сімейній системі, відчували своє принижене становище в очах батька, залежність від нього, страх за своє життя та здоров`я.

Вчинені батьком дії щодо ОСОБА_22 та ОСОБА_19 травмували психологічно всіх дітей у родині, включаючи хлопців, зокрема ОСОБА_18 . Пережитий страх за сестер і відчуття незахищеності залишив у психіці ОСОБА_18 значний вплив і дитина потребує подальшої роботи з психологом по відпрацюванню отриманої травми.

Зразок поведінки батька, його зневага до особистих кордонів дітей, насаджування теми сексуального кривдження на незрілу дитячу психіку, спровокували раннє залучення дітей цієї родини до сексуальних стосунків, розбещення та спонукання до дій сексуального характеру, спрямованих одне до одного. Пережитий травмівний досвід має не тільки короткотривалу, а й пролонговану дію, і може руйнівним чином вплинути на подальше доросле життя всіх дітей родини, спровокувати в них психічні розлади та порушення сексуальної поведінки, зростання поведінкових девіацій.

Усі діти є постраждалими і психологічно травмованими в цій ситуації, у подальшому вони ще отримають вторинну травму, коли стикнуться з осудом та реакцією суспільства, можливі конфлікти та зневаги до них з боку їх ровесників у дитячих колективах. Кожна дитина з цієї сім`ї потребує індивідуальної уваги, діагностики та подальшого психологічного супроводу, відпрацювання наслідків цієї ситуації (том 2 а. с. 194-199);

- протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_13 , проведеного в порядку ст. 225 КПК України, під час якого останній розказав, що влітку 2022 року, вони з ОСОБА_25 і батьком були вдома. Він почув як ОСОБА_25 ниє і зайшов у спальню, де побачив, що батько лежав на спині, а на ньому зверху була сестра. Обидва були без трусів. Батько тримав останню руками за руку, а ОСОБА_25 просила його зняти її з батька. Вона викручувалася, кричала, а батько робив рухи і казав: «Давай сексом заніматися». Крім того, взимку 2023 року вони мили посуд, а батько позвав ОСОБА_23 в зал. Потім свідок побачив, що батько зняв труси з себе і з сестри, і сказав їй тримати його половий член і маструбувати. При цьому батько також гладив рукою статеві органи Саші (том 2 а. с. 200-203);

- висновком судово-психіатричного експерта від 14.02.2024 №123, згідно з яким на даний час ОСОБА_12 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність). Даний розлад є вродженою вадою.

У ОСОБА_12 виявлено легкий ступінь інтелектуально-мнестичного, емоційно-вольового недорозвитку (що відповідно до висновку лікаря судово-психіатричного експерта є виявом психічного захворювання), а також нерізко виражену схильність до навіювання. Вказані особливості особистості, пізнавальної сфери та поведінки ОСОБА_12 могли проявитися в неточностях у наданих ним показах під час розслідування з відтворенням зі сторонньою допомогою подій правопорушень, які розглядаються в рамках даного кримінального провадження (том 2 а. с. 204-209);

- протоколом проведення слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_12 із застосуванням технічних засобів фіксації від 13.12.2023, під час якого останній у присутності законного представника, понятих розказав і показав на місці як його батько ОСОБА_6 ґвалтував його сестру ОСОБА_16 (том 2 а. с. 210-226);

- висновком судово-психіатричного експерта від 10.01.2024 №21, відповідно до якого в період кримінального правопорушення, вчиненого відносно ОСОБА_14 з грудня 2022 по лютий 2023 року, остання виявляла ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з порушенням поведінки. На даний час ОСОБА_14 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (помірна дебільність) з порушенням поведінки. За своїм психічним станом остання могла правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження, може давати покази, щодо фактичної сторони подій без прив`язування до просторово часової орієнтації. За своїм психічним станом ОСОБА_14 не розуміла характеру та значення вчинених відносно неї кримінальних дій (дій сексуального характеру).

ОСОБА_16 не розуміла значення скоюваних з нею насильницьких дій сексуального характеру, не могла здійснювати активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (плакала, відмовлялася, пасивно підкорювалася). З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичної недостатності (у помірно-вираженому ступені), відсутності грубих порушень сприйняття, ОСОБА_16 здатна правильно сприймати зовнішню фактичну сторону подій без розуміння їх складного внутрішнього соціально-юридичного змісту, не здатна до точного довготривалого відтворення хронології та послідовності подій, розумінню соціального та юридичного змісту подій, здатна до відтворення зовнішньої фактичної сторони подій, поверхневого формального характеру подій. Покази може давати переважно в формі діалогу (запитання/відповідь), в обмежених формулюваннях, у спрощених виразах, у рамках доступного їй словникового та понятійного запасу.

У ОСОБА_16 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо. В останньої виявлено нерізко виражену схильність до навіювання (том 3 а. с. 20-29);

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_16 , проведеного в порядку ст. 225 КПК України, під час якого остання розказала, що навесні 2022 року, перебуваючи вдома, її батько ОСОБА_6 попросив принести води, після чого силою роздягнув і змусив вступити в статевий контакт вагінальним способом з використанням власних геніталій. При цьому їй було неприємно, вона чинила супротив: плакала, кричала. Того разу їх побачив її брат ОСОБА_17 і допоміг їй піти. Крім цього, навесні 2022 року, три рази влітку 2022 року, у жовтні 2022 року та в березні 2023 року батько також просив принести йому води, після чого без її згоди вступав з нею в статевий контакт вагінальним способом. Крім того, одного разу батько змусив вступити з ним в статевий контакт оральним способом. Їй було дуже неприємно, нудило.

Також, у березні 2023 року та після того, як їй виповнилося 14 років, батько силою вступав з нею в статеві контакти анальним способом. Всього він зґвалтував її близько 12 разів (том 3 а. с. 47-96);

- висновком психолога за результатами проведення допиту від 26.02.2024 №67/0107, згідно з яким за результатами проведеного опитування виявлено достатній комплекс ознак, який притаманний розповіді дитини 14-річного віку про психотравмування, яке пов`язане із систематичним ґвалтуванням, вчиненим батьком.

Насильницькі дії мають риси фізичного, психологічного та сексуального насильства, кривдник скористався залежним станом дитини, її психологічною незрілістю, відсутністю навичок захисту властивих кордонів та несформованим уявленням про сексуальні стосунки. Через тривалі ОСОБА_26 стосунки в сім`ї, невміння матері захищати себе і дітей, дитина змалечку жила в деструктивній сімейній системі, відчувала своє принижене становище в очах батька, залежність від нього, страх за своє життя та здоров`я.

Вчинені батьком дії щодо ОСОБА_22 травмували психологічно всіх дітей родини, включаючи хлопців, адже зразок поведінки батька, його зневага до особистих кордонів дітей, насаджування теми сексуального кривдження на незрілу дитячу психіку, спровокували раннє залучення дітей цієї родини до сексуальних стосунків, розбещення та спонукання до дій сексуального характеру, спрямованих одне до одного. Пережитий травмівний досвід має не лише короткотривалу, а й пролонговану дію, і може руйнівним чином вплинути на подальше доросле життя всіх дітей родини, спровокувати в них психічні розлади та порушення сексуальної поведінки, зростання поведінкових девіацій (том 3 а. с. 30-33);

- висновком психолога за результатами проведення допиту ОСОБА_16 від 26.02.2024 №68/0107, з якого вбачається, що за результатами проведеного опитування виявлено достатній комплекс ознак, який притаманний розповіді дитини 14-річного віку про психотравмування, яке пов`язане із систематичним ґвалтуванням, вчиненим батьком.

Дівчинка двічі в судовому засіданні була змушена згадувати травмівні події (25.01.2024 та 05.02.2024), вона відтворила їх 05.02.2024 більш детально, з описом почуттів та фізичних відчуттів. Послідовність її розповіді та словесний опис подій не відповідає їх хронології та попередньому опитуванню, що говорить про спонтанність викладення та її щирість, відсутність попередньої підготовки.

Важливо зазначити, що ОСОБА_22 має конкретно-образну пам`ять, тобто пам`ятає події, але не завжди може згадати точну дату і час. Причиною цього є особливості її пам`яті, а також вплив механізмів психологічного захисту, що працюють на збереження психіки дитини від надмірних навантажень, витісняючи непереносимі для неї переживання. Було б дуже неприродно, якщо б вона пам`ятала точні дати і час кривджень. Механізм згадування і відтворення подій в ОСОБА_22 йде через згадування обставин, людей, одягу, погоди, образу ситуації, що відповідає нормальній роботі пам`яті травмованої дитини.

Насильницькі дії мають риси фізичного, психологічного та сексуального насильства, кривдник скористався залежним станом дитини, її психологічною незрілістю, відсутністю навичок захисту власних кордонів та несформованим уявленням її про сексуальні стосунки. Через тривалі ОСОБА_26 стосунки в сім`ї, невміння матері захищати себе і дітей, дитина змалечку жила в деструктивній сімейній системі, відчувала своє принижене становище в очах батька, залежність від нього, страх за своє життя та здоров`я (том 3 а. с. 34-48);

- висновком експерта від 20.03.2024 №СЕ-19/119-24/3304-ВЗ, відповідно до якого в сигналограмі файлу «допит саша барнахус», формату «МР4», розміром 2,23 ГБ, який міститься на диску для лазерних систем зчитування «ALERUS DVD-R 4,7 GB/120 min», містить такі ознаки, як переривання в спеціальному складі звукового сигналу, що ймовірно обумовлені особливостями або специфікою апаратури запису, зразки яких надані на дослідження (том 3 а. с. 62-71);

- висновком судово-психіатричного експерта від 06.02.2024 №104, згідно з яким ОСОБА_14 не розуміла значення скоюваних з нею дій сексуального характеру, не могла здійснювати активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (відмовлялася, пасивно підкорювалася). З урахуванням рівня інтелектуально-мнестичної недостатності (у помірно-вираженому ступені), відсутності грубих порушень сприйняття, остання здатна правильно сприймати зовнішню фактичну сторону подій без розуміння їх складного внутрішнього соціально-юридичного змісту, не здатна до точного довготривалого відтворення хронології та послідовності подій, розумінню соціального та юридичного змісту подій, здатна до відтворення зовнішньої фактичної сторони подій, поверхневого формального характеру подій. Покази може давати переважно в формі діалогу (запитання/відповідь), в обмежених формулюваннях, у спрощених виразах, у рамках доступного їй словникового та понятійного запасу. В умовах штучно створеної ситуації фрустації, тиску зі сторони, у ОСОБА_14 відмічено легкість появи реакції розгубленості, зміни якості відповідей, судження ставали несамостійними та залежали від форми питань, які задавались (що свідчить про нерізко виражену навіюваність). Вказані особливості особистості, пізнавальної сфери та поведінки останньої могли проявитися в неточностях у наданих нею показах у ході розслідування з відтворенням зі сторонньою допомогою подій скоєного відносно неї правопорушення. У ОСОБА_14 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо (том 3 а. с. 118-123);

- висновком психолога за результатами проведеного допиту ОСОБА_14 від 05.03.2024 №79/01-07, з якого вбачається, що за результатами проведеного опитування виявлено достатній комплекс ознак, який притаманний розповіді дитини 12-річного віку про психотравмування, яке пов`язане з сексуальним насильством, сексуальним розбещенням та спонуканням до дій сексуального характеру, вчиненим батьком. Насильницькі дії мають риси психологічного та сексуального насильства, кривдник скористався залежним і заляканим станом дитини, її психологічною незрілістю, страхом, тому ОСОБА_19 захищалася від батька так, як могла. Через тривалі ОСОБА_26 стосунки в сім`ї, невміння матері захищати себе і дітей, дитина змалечку жила в деструктивній сімейній системі, відчувала своє принижене становище в очах батька, залежність від нього, страх за своє життя та здоров`я (том 3 а. с. 124-128);

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_14 , проведеного в порядку ст. 225 КПК України, під час якого остання розказала, що взимку 2023 року батько силоміць посадив її біля себе, зняв з себе нижню частину одягу, а з неї - штани і труси, почав рукою мацати по її поверхневим статевим органам, а також вимагав від неї маструбувати його оголений член, від чого вона відмовилась та втекла з будинку (том 3 а. с. 129-132);

- висновком експерта від 19.03.2024 №СЕ-19/119-24/1959-ВЗ, відповідно до якого в сигналограмі файлу «2024-01-25 13.12.51», розміром 901079 КБ, що міститься в папці з назвою: «Судове засідання 25.01.2024 Скоробагатько) на флеш накопичувачі «TEAMGROUP Micro SD class10 16 GB», ознак монтування не виявлено (том 3 а. с. 135-142).

Зазначені докази здобуті в установленому законом порядку, а тому в суду немає підстав їм не довіряти, вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_6 про те, що він обмовив себе під час слідчого експерименту спростовуються висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 03.04.2024 №65, відповідно до якого у відеозаписі відтворення підозрюваним обстановки та обставин події зґвалтування за матеріалами слідчого експерименту від 14.12.2023 відсутні ознаки здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії (том 2 а. с. 127-157). Крім того, з висновку судово-психіатричного експерта від 06.02.2024 №105 вбачається, що в ОСОБА_13 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо (том 2 а. с. 170-176). Також під час слідчого експерименту брав участь захисник.

Доводи захисника про те, що підозру ОСОБА_6 було повідомлено без захисника, суд також вважає необґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Оскільки ОСОБА_6 не затримувався за підозрою у вчинення кримінального правопорушення, статус підозрюваного він отримав лише після пред`явлення йому підозри, після чого й був призначений йому захисник. Усі подальші слідчі дії з підозрюваним проводилися лише за участі захисник.

Крім того, положення чинного КПК України не містять вимог про вручення особі повідомлення про підозру в присутності захисника.

Також у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які показали, що вони є рідним братом і мамою ОСОБА_6 відповідно. ОСОБА_24 жив у м. Ворожба зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 та їх дітьми. Після того, як ОСОБА_27 вигнала чоловіка, він жив у ОСОБА_10 . При цьому останній пояснив, що його вигнали за п`янку. Свідки зазначили, що ОСОБА_24 не міг ґвалтувати своїх дітей, оскільки діти їм не скаржилися.

Проте, суд до таких показів ставиться критично, бо свідки визнали, що близьких стосунків у них з дітьми не було і вони ніколи не спілкувалися з ними віч-на-віч або на якісь особисті теми.

Також свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_18 йому розказав, що він обмовив батька, бо так попросила мати. Але такі покази спростовуються висновком експертизи від 06.2.2024 №105, згідно з яким у ОСОБА_13 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо.

Крім того, ОСОБА_9 , будучи допитаною як законний представник показала, що під час досудового розслідування її сина ОСОБА_18 допитували в порядку ст. 225 КПК, усі покази він давав самостійно, йому ніхто не підказував.

Свідок ОСОБА_11 також показала, що зі слів ОСОБА_19 їй відомо, що ОСОБА_25 йому зізналася, що вона обмовила батька, бо так просила мати. Але ці покази також спростовуються висновком експертизи від 10.01.2024 №21, відповідно до якого в ОСОБА_16 підвищеної схильності до фантазування не виявлено, функція уяви сформована слабо. Крім того, свідок ОСОБА_10 суду не показував, що в нього була така розмова з племінницею ОСОБА_22 .

З огляду на викладене, покази зазначених свідків як не підтверджують, так і не спростовують вину ОСОБА_6 .

В основу вироку суд кладе показання законного представника потерпілих, які є послідовними, логічними та не суперечать письмовим доказам.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, законного представника, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 3 ст. 152 КК України, оскільки він вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинене щодо неповнолітньої;

за ч. 4 ст. 152 КК України, оскільки він вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди;

за ч. 6 ст. 152 КК України, оскільки він вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені повторно;

за ч. 6 ст. 153 КК України, оскільки він вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжкими, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який систематично близько року ґвалтував свою дочку ОСОБА_16 , з якою проживав у одному будинку, а припинив свою протиправну діяльність лише після виявлення дружиною його дій, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше не несудимий, ніде не працює, хоча й має шістьох дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але участі в їх утриманні не приймає. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, під час судового слідства не встановлено.

При цьому суд вважає, що наявність шести неповнолітніх дітей жодним чином не може пом`якшити призначене йому покарання, враховуючи обставини вчинених ОСОБА_6 злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої і неповнолітньої осіб.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, оскільки вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, а саме: передбачені ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення останньому остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки покарання на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Суд також враховує думку законного представника, яка просила призначити суворе покарання.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 9087 грн 36 коп. за проведення експертизи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3, 4, 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, і призначити йому покарання за:

- ч. 3 ст. 152 КК України у виді 7 років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 152 КК України у виді 10 років позбавлення волі;

- ч. 6 ст. 152 КК України у виді довічного позбавлення волі;

- ч. 6 ст. 153 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_6 з 14 грудня 2023 року.

Внести інформацію до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи про обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб.

Стягнути зі ОСОБА_6 в доход держави 9087 грн 36 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

Судді -