Справа № 307/173/23
Провадження №1-в/307/73/24
УХВАЛА
05 листопада 2024 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
та захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України,
Тячівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 03 вересня 2024 року, звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку тривалістю два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
В обґрунтування подання посилався на те, що 12 лютого 2024 року надійшли копія вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року та розпорядження про його виконання щодо засудженого ОСОБА_5
22 лютого 2024 року, ОСОБА_5 з?явився до відділу пробації, під час чого, засудженому було роз?яснено порядок і умови відбування покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року.
Згідно вимоги про притягнення до кримінальної відповідальності та повідомлення з відділення поліції Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що засуджений притягався до кримінальної відповідальності 10.04.2024 за ст. 332 ч. 2 та неодноразово до адміністративної відповідальності, зокрема: 21.04.2024 року за ч. 1, ч. 3 ст. 130, 14.05.2024 року за ч. 5, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36, ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121, 21.04.2024 року за ч. 4 ст. 126 та 23.04.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за якими він був притягнутий до відповідальності після засудження вироком Тячівського районного суду від 08 січня 2024 року.
За час іспитового строку виконував обов`язки, покладені на нього судом, однак 14.05.2024 року, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 вересня 2024 року, про обвинувачення його у вчинення злочинів передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно характеристики, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець селища Тересва., навчався в Тересвянській ЗОШ І-ІІІ ступенів та у Тячівському професійному ліцеї; освіта середня-спеціальна. В селищі характеризується посередньо, участі в громадському житті селища не приймає.
Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року, ОСОБА_5 , 21 вересня 2022 року, знаходячись на перехресті вулиць Шимона Голоші та Сигетська у смт. Солотвино, помітив на узбіччі дороги припаркований транспортний засіб - мікроавтобус, який на праві власності належить ОСОБА_7 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_8 , з якого вирішив викрасти автомобільний акумулятор для власних цілей. Згідно висновку експертизи, вартість автомобільного акумулятора бувшого у використанні з врахуванням ознак зносу, станом цін на 21.09.2022 року становить 738,50 гривень. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.
09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 51 КУпАП.
Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Положенням ч. 1 ст. 51 КУПАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.
Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.
Станом на 01 січня 2022 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 600 грн.
Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становить 2 600 грн., в той час, коли загальна сума збитків, заподіяних засудженим складає 738,50 грн.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
У зв`язку із чим просила звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.
Під час судового розгляду представник Тячівського РВ з питань пробації у підтримання подання посилалася на викладені у поданні обставини.
Прокурор Тячівської окружної прокуратури не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив звільнити його від призначеного судом покарання.
Дослідивши обставини подання, заслухавши думку прокурора про обґрунтованість подання, суд дійшов висновку про задоволення подання з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, для цілей адміністративного та кримінального законодавства, в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що відповідно до п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 600 гривні.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, яким встановлено, що він, 21вересня 2022 року, шляхом проникнення до автомобіля «Форд - Транзит», власником якого є ОСОБА_7 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 , викрав аккумулятор для власних цілей, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 738 грн. 50 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 2022 рік.
Таким чином, під час судового розгляду даного подання встановлено підстави, передбачені ч. 2 ст. 74 КК України, для негайного звільнення засудженого від призначеного судом покарання.
Крім цього суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у постанові за результатами розгляду справи № 278/1566/21 дійшла висновку, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
Керуючись ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Подання Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області задовольнити повністю.
ОСОБА_5 звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, призначеного за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 січня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за яке він був засуджений.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 11 листопада 2024 року о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1