Справа № 452/4098/24
Провадження № 1-кп/452/421/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 28 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбора Львівської області, громадянина України, згідно ст. 89 КК раніше не судимого, який не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 07 листопада 2024 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 28 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 26 листопада 2024 року.

До суду 26 листопада 2024 року надійшли заяви від потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням між ними (а.с.11,12).

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав подану заяву, просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у звязку з тим, що вони примирилися, оскільки обвинувачений просив у нього вибачення, та він його пробачив. Претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку з тим, що вони з потерпілим примирилися. Вину у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю визнав.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що оскільки обвинувачений вину у скоєнні даного кримінального правопорушення повністю визнав, примирився з потерпілим, раніше притягався до кримінальної відповідальності, разом з тим згідно з вимогами ст. 89 КК України судимості погашені, є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про таке.

Обвинувачений ОСОБА_5 27 жовтня 2024 року близько 21:30 год., перебуваючи біля входу в приміщення залізничного вокзалу м. Самбора Львівської області, що за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно наніс ОСОБА_4 один удар ногою в ділянку носа, чим спрчинив останьому тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому кісток спинки носа зі зміщенням кісткових уламків, смугоподібне вертикальне садно на боковій поверхні носа зліва, синці в обох орбітальних ділянках, які займають нижні повіки, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 2 статті 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 44 КК звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Під час звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен з`ясувати думку щодо такого звільнення у особи, яка від такої відповідальності може бути звільнена. У Постанові ВС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі.

Отже, для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення уперше; 2) вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; 3) вчинений кримінальне правопорушення не належить до числа корупційних та до правопорушень проти безпеки дорожнього руху; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди; 6) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у вчиненному кримінальному правопорушенні, кримінальним правопорушенням збитків або шкоди потерпілому не заподіяно.

ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, разом з тим згідно з вимогами ст. 89 КК України судимості погашені (а.с.17).

Згідно правового висновку, викладеного в постанові ВС від 20 серпня 2019 року у справі № 759/10001/18, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально правові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України є кримінальним проступком.

Дане кримінальне правопорушення не є корупційним, не є правопорушенням проти безпеки дорожнього руху.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що пробачив ОСОБА_5 , претензій до нього не має.

Відтак, суд вважає, що відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілим.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

Як повідомив в підготовчому судовому засіданні прокурор по даному кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні; речові докази відсутні.

Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи викладене, суд не вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат та долі речових доказів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 46 КК України, статтями 284, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 125 КК України на підставі статті 46 КК України у звязку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000221 від 28 жовтня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити.

Процесуальні витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 26.11.2024 року.

Суддя