Справа № 352/297/20
Провадження № 1-кс/352/394/24
У Х В А Л А

17 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, в межах кримінального провадження №0000284 від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2019 у вечірній час ОСОБА_7 , кримінальне провадження щодо якої скеровано 26.04.2019 із обвинувальним актом за ч.1 ст. 122, ч.4 ст.296 КК України до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, при невстановлених слідством обставинах, вступила у злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та нанесення їм тілесних ушкоджень.

З цією метою, перед вчиненням хуліганських дій, вказані особи заздалегідь заготовили для нанесення тілесних ушкоджень предмети господарсько-побутового призначення, а саме дерев`яні держаки до господарського інвентарю.

Близько 23 год. 00 хв. 19.02.2019, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами прибули до господарства ОСОБА_9 за адресою в АДРЕСА_1 , де на той час знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В цей час, ОСОБА_11 побіг на другий поверх житлового будинку, що знаходиться на території домогосподарства АДРЕСА_1 , а вслід за ним побігли ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа.

Далі, ОСОБА_11 , перебуваючи на другому поверсі житлового будинку, зайшов у одну із кімнат та замкнув за собою двері. Проте, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена особа, умисно, цілеспрямовано, з мотивів явної неповаги до суспільства, в присутності невістки ОСОБА_13 , яка проживає у будинку, показуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, без будь-яких причин і попередження, діючи з єдиним умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , із застосуванням сили, шляхом виламування міжкімнатних дверей, відчинили їх, після чого ОСОБА_7 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, першою нанесла один удар кулаком в обличчя ОСОБА_11 , чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки нижньої повіки правого ока, синця ділянки нижньої повіки лівого ока. В свою чергу, ОСОБА_6 діючи умисно, з особливою зухвалістю, також наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий відчув фізичну біль та не отримав тілесні ушкодження. Крім цього, невстановлена слідством особа з особливою зухвалістю нанесла декілька ударів руками в область грудної клітки ОСОБА_11 , внаслідок чого потерпілий відчув фізичну біль та не отримав тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_6 разом із невстановленою особою взяли ОСОБА_11 за руки, після чого почали виводити з будинку, однак ОСОБА_11 вирвався та втік до приміщення літньої кухні.

Хуліганські дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб вперто не припинялись та тривали не менше 10 хвилин.

Хуліганські дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та двох невстановлених осіб були умисними, грубо порушували громадський порядок та виявляли явну неповагу до суспільства, вчинені групою осіб супроводжувалися насильством та заподіянням потерпілим тілесних ушкоджень із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, у чому і проявилася особлива зухвалість.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні умисних дій, які виразились у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

11 червня 2019 року ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється наявністю зазначених у клопотанні ризиків, а також тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк до 7 років.

У кримінальному проваджені, з метою арешту та екстрадиції підозрюваного на територію України, слідчим 10 червня 2021 року була винесена постанова про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, яку скеровано для виконання працівникам міжнародного поліцейського співробітництва. На даний час точне місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_6 органу досудового розслідування невідоме, а тому забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є не можливим.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, оскільки згідно з повідомленням органів досудового розслідування, оголошений у міжнародний розшук.

Захисник у судовому засіданні просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Статтями 281 та 335 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду місцезнаходження підозрюваного чи обвинуваченого невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора чи суду, за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор чи суд оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься відповідна постанова чи ухвала.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 10 червня 2021 року, винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 11 червня 2019 року вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

З врахуванням того, що на теперішній час ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та перебуває за кордоном, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Наявність пред`явленої ОСОБА_6 обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , АДРЕСА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , АДРЕСА_1 ; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_9 .

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім цього прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк до 7 років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення свідчить про високий ступінь суспільної небезпечності підозрюваного, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини. В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутого щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілих, враховуючи характер вчиненого злочину та те, що підозрюваний ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення наносив їм тілесні ушкодження та погрожував нанесенню тілесних ушкоджень, а також останньому відоме місце проживання останніх.

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно інформації з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»), станом на 18.06.2019 ОСОБА_6 державний кордон України не перетинав.

Під час проведення досудового розслідування було отримано інформацію про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перетнув державний кордон України, у зв`язку із чим 10.06.2021 слідчим було винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання, переховується від органів досудового розслідування та суду, перебуває за межами України і на даний час місцезнаходження останнього невідоме.

На основі здобуття вказаної інформації, 10.06.2021 слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук, з метою його подальшого затримання та екстрадиції на територію України і запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3,5 ст. 177 КПК України.

З огляду на вище викладене, необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю зазначених ризиків, а також тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк 7 років.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, які повинні враховуватись слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, а тому клопотання слідчого, погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, в межах кримінального провадження №0000284 від 15 липня 2019 року - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У відповідності до вимог частини 6 статті 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 4 статті 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 09 год. 00 хв. 18 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1