Справа № 368/1346/24
УХВАЛА

Іменем України

"29" серпня 2024 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001610 від 22.08.2024 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 156 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :

27 серпня 2024 року старша слідча СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001610 від 22.08.2024 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 156 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що у червні місяці 2024 року, неповнолітній ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому в ніч з 16.08.2024 на 17.08.2024 ОСОБА_6 запросив до свого місця проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , де разом вживали алкогольні напої. В ході чого ОСОБА_6 , запропонував неповнолітньому ОСОБА_5 , вступити з ним у статеві зносини неприроднім шляхом, а саме шляхом орогенітального контакту, на що останній погодився та ОСОБА_5 вступив з ним у статеві зносини неприроднім шляхом, а саме шляхом орогенітального контакту.

22 серпня 2024 року в період часу з 21 год. 50 хв. по 22 год. 15 хв. під час проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 поряд з місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності матері ОСОБА_5 у неповнолітнього було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон марки OSCAL C80 в корпусі білого кольору з cім картою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету SUD 1028220, який визнано речовим доказом.

Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки являються знаряддями, предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту мобільний телефон марки OSCAL C80 в корпусі білого кольору з cім картою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_1 є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

Метою арешту вилучених речей є забезпечення їх збереження як речових доказів.

А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вищевказаному вилученому предметі, шляхом проведення ряду судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Слідча СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 в судовому засідання клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити.

Законний представник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд проводити у її відсутність та сина. Повністю підтримує клопотання та покладається на вирішення справи по суті.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , слідчу ОСОБА_4 , перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, слідчим відділення Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001610 від 22.08.2024 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 156 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у червні місяці 2024 року, неповнолітній ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому в ніч з 16.08.2024 на 17.08.2024 ОСОБА_6 запросив до свого місця проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , де разом вживали алкогольні напої. В ході чого ОСОБА_6 , запропонував неповнолітньому ОСОБА_5 , вступити з ним у статеві зносини неприроднім шляхом, а саме шляхом орогенітального контакту, на що останній погодився та ОСОБА_5 вступив з ним у статеві зносини неприроднім шляхом, а саме шляхом орогенітального контакту.

22 серпня 2024 року в період часу з 21 год. 50 хв. по 22 год. 15 хв. під час проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 поряд з місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності матері ОСОБА_5 у неповнолітнього було виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон марки OSCAL C80 в корпусі білого кольору з cім картою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету SUD 1028220, який визнано речовим доказом.

За приписами частини 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Зі змісту частини 2 вказаної статті вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно щодо якого є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як визначає стаття 168 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час законного затримання особи в порядку, передбаченому статтями 207 і 208 цього кодексу, а також під час обшуку й огляду із складанням відповідного протоколу, наданням його копії особі, у якої вилучене майно, або її представнику та забезпеченням його схоронності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, приписами частини 3 статті 170 кримінального процесуального кодифікованого закону України регламентовано, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), той накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, а також документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно, відповідно до правил цього кодексу.

Системний аналіз відповідного законодавства та змісту клопотання слідчого свідчить про те, що заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, не можуть застосовуватись поза межами конкретного кримінального провадження й після закінчення строків досудового розслідування, а тому будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, в тому числі й застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Зі змісту статті 219 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Цей строк може бути продовжений, однак загальний його строк не може перевищувати 6 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості та 12 місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Також, вирішуючи питання щодо арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя ураховує зміст частини 2 статті 132 зазначеного нормативно-правового документу, відповідно до якої клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підпункт а пункту 1 частини 1 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України визначає слідчі підрозділи органів Національної поліції органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство).

Одночасно із цим й пункт 3 частини 2 розділу 1 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 570 від 06.07.2017 року, визначає, що органами досудового розслідування, зокрема, є слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

Слідчий суддя впевнився у тому, що дійсно клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Крім того, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (частина 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України).

Також як чітко зазначено у абзаці 1 частині 1 статті 173 вказаного вище кодифікованого закону, у задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя повинен відмовити, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу, як то можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо.

У відповідності до правил, визначених частиною 2 тієї ж норми процесуального права, яка регламентує порядок вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя, при вирішенні цього питання, повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

3 -1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09.04.2019 року, справа №138/2740/16-к, провадження №51-3984км18, Закон, у тому числі в частині 10 статті 100 КПК, захищає право добросовісного власника або володільця майна від несприятливих наслідків використання його майна третіми особами зі злочинною метою. Такий підхід відповідає вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає серед іншого, що знаходження балансу між суспільним інтересом у попередженні злочинів та захистом прав зацікавлених осіб у таких обставинах означає, що покладання такого тягаря на власника відповідного майна може бути виправданим, лише якщо його інтерес у поверненні йому майна переважується ризиком, що таке повернення полегшить вчинення злочинів і зашкодить боротьбі з організованою злочинністю

Вище вказане майно у відповідності до ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів, які мають суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, та правильно наклав арешт на вказане майно з метою його збереження, оскільки існують обставини можливого подальшого приховування даного майна, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження тимчасово вилученого майна. Крім того слід зазначити, що оцінка зібраних доказів щодо їх належності та допустимості перевірятиметься під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучене під час огляду місця подій та з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном, а тому клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання старшої слідчої СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події, що проводився за адресою АДРЕСА_1 поряд з місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності матері ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 ) мобільний телефон марки OSCAL C80 в корпусі білого кольору з cім картою мобільного оператора Лайфсел з номером НОМЕР_1 (власником майна являється ОСОБА_5 , представником якого є мати ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 ), які визнано речовим доказом та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП.

Визначити місце зберігання вилучених речей у кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, розташоване за адресою: м. Обухів, вул. Київська, 22.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 .

Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1