Справа № 509/5729/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000838 від 22.09.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 30.09.2024 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

Так, 21.09.2024 р. приблизно о 19:50 год., Караман, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля дитячого майданчику, який розташований біля будинку АДРЕСА_1 таємно викрав електро-самокат «Xiaomi mi electric scooter essential», який належить потерпілій ОСОБА_6 , взявши його за кермо та покотившись на ньому з місця події, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на суму вартості викраденого електро-самокату у розмірі 7925 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , таємно, в умовах воєнного стану, викрав майно потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 7925 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 4 ст. 185 КК України.

Свою вину ОСОБА_7 визнав повністю, показав суду, що скоїв злочин при викладених вище обставинах в умовах воєнного стану, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Суд встановив, що на стадії досудового розслідування 30.09.2024 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена, узгоджена та підписана угода про визнання винуватості, яка була отримана судом разом з обвинувальним актом 02.10.2024 р. для її затвердження судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про визнання винуватості, з чим погодились обвинувачений та захисник.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з?явилася, надавши суду письмові заяви, в яких просила суд проводити підготовчі, всі судові засідання та судові дебати без її участі, а також, надавши письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні.

На думку суду вищевказану угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 30.09.2024 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України, розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяючи розслідуванню кримінального провадження.

При чому, сторони, враховуючи обставини справи, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, особи винного, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність матеріальної шкоди, відшкодованої на стадії досудового розслідування у виді повернення викраденого майна потерпілій ОСОБА_6 , та відсутністю з боку потерпілої матеріальних претензій до ОСОБА_9 , беззастережне визнання ним своєї винуватості, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 р. п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, визначеного судом.

При чому, ОСОБА_7 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник, які просили суд затвердити угоду, з чим погодилася потерпіла у своїй письмовій заяві.

В порядку ст.ст. 98,100 КПК України, речовий доказ по справі : електро-самокат «Xiaomi mi electric scooter essential» був повернутий потерпілій ОСОБА_6 під письмову розписку.

На підставі ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави, за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню процесуальні витрати в сумі 757,28 грн.

Керуючись ст.ст. 98,100,124,314,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2024 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років ;

3. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і у відповідності до п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України виконає покладені на нього обов`язки : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ;

4. Речовий доказ по справі : електро-самокат «Xiaomi mi electric scooter essential» вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 під письмову розписку ;

5. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи судові витрати в сумі 757,28 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1