КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

справа №133/2227/22

21.10.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачуваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні в м. Козятині, вирішуючи клопотання захисника про закриття провадження у справі, клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання в об`єднаній справі щодо обвинуваченого за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000413 від 01.08.2023, за № 0000270 від 02.08.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав раніше подане клопотання про скасування запобіжного заходу та закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що оскільки відповідно до ЗУ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна" яким змінено розмір крадіжки за яку передбачено адміністративну відповідальність, так на сьогоднішній день ця сума складає 3028 грн. Тобто у даному випадку ОСОБА_4 підпадає під дію даного закону, а тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а відтак кримінальне провадження підлягає до закриття за п. 4 ч. 284 КПК України, а ОСОБА_4 має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Прокурор просив відмовити у клопотанні захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження, вважає що у даному випадку необхідна перекваліфікація кримінального діяння, оскільки потерпілий ОСОБА_6 не заперечує щодо закриття кримінального провадження, а потерпіла ОСОБА_7 заперечує; у зв`язку з викладеним просив відкласти розгляд справи для перекваліфікації. Вказав, що оскільки кримінальне діяння, за яким обвинувачується ОСОБА_4 декриміналізоване, подальше тримання обвинуваченого під вартою неможливе, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та не заперечував щодо оголошення перерви в судовому засіданні для перекваліфікації та виклику потерпілої.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд зазначає про таке.

Досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3ст.185 КК України за наступними епізодами:

1 епізод: 29.07.2022 близько 16:00 під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 26.08.2022, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, пересвідчившись в тому, що власник перебуває на присадибній ділянці та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, виконуючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно та таємно, викрав з подвір`я вказаного домоволодіння, велосипед марки «Аіст», з жіночою рамою, синього кольору вартістю відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/11537-ТВ від 08.08.2022 року 950,00 гривень, який належить ОСОБА_8 . Заволодівши вказаним велосипедом ОСОБА_4 з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 950,00 гривеньТакі дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

2 епізод:

ОСОБА_4 , який має непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, а саме:

1) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.09.2010, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 2 роки;

2) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.04.2011, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

3) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.11.2016, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном 2 роки;

4) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2017, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2017, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) відповідно до вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.06.2018, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

На даний час притягується до кримінальної відповідальності: за ч. 2 ст. 289 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000283 від 04.04.20 направлено до суду 19.06.2020; за ч. 3 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 від 05.01.2022 направлено до суду 31.01.2022; за ч. 4 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№ 0000270 від 02.08.2022 направлено до суду 26.08.2022; за ч. 1 ст.309 КК - обвинувальний акт y кримінальному провадженні № 0000007 від 06.01.2023 направлено до суду 31.01.2023; за ч. 1 ст. 309 КК - обвинувальний акт y кримінальному провадженні № 0000124 від 04.07.2023 направлено до суду 17.07.2023; за ч. 4 ст. 185 КК України - обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000333 від 19.06.2023 направлено до суду 26.07.2023.

Так у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України запроваджено воєнний стан. Воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 18 серпня 2023 року. В другій половині липня 2023 року, більш точні дата і час вчинення кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлені, в вечірню пору доби, у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, повторно, ОСОБА_4 проник на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника домоволодіння, ОСОБА_4 підійшов до погреба на території домоволодіння ОСОБА_7 , двері до якого були відчинені, проник до погреба, звідки викрав сокиру вартістю згідно з висновком експерта від 10.08.2023 № CE-19/102-23/14038-TB 270 гривень 00 копійок (двісті сімдесят гривень 00 копійок). Вийшовши з приміщення погреба з викраденим майном. ОСОБА_4 проник до сараю, двері до якого також не були замкнені, де виявив вила з дерев`яною ручкою, які стояли спертими на стіну, вартістю згідно з висновком експерта від 08.08.2023 № CE-19/102-23/14034-ТВ 125 гривень 00 копійок (сто двадцять п`ять гривень 00 копійок), які також викрав.

Після цього ОСОБА_4 підійшов до житлового будинку на території домоволодіння ОСОБА_7 і помітив, що двері на горище відчинені. З метою знайти майно, яке можна було б викрасти, ОСОБА_4 через незамкнені двері проник на горище житлового будинку, звідки викрав алюмінієвий бідон-флягу з кришкою об`ємом 40 літрів вартістю згідно з висновком експерта від 07.08.2023 № CE-19/102-23/14033-ТВ 483 гривні 33 копійки (чотириста вісімдесят три гривні 33 копійки). Незаконно заволодівши майном, яке належить потерпілій ОСОБА_7 : сокирою, вилами з дерев`яною ручкою та алюмінієвим бідоном-флягою, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 878 гривень 33 копійки (вісімсот сімдесят вісім гривень 33 копійки). В подальшому ОСОБА_4 продав викрадене майно, а гроші витратив на придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв для себе.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

За приписами ч. 2 ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися уККраніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вимог ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За приписами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50% від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за 2 епізодом розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481 грн. (1240,50*2).

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50% від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за 2 епізодом розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн. (1342*2).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що вартість майна, викрадення якого ставиться у провину обвинуваченому ОСОБА_4 за кожним із зазначених вище епізодів є меншою за відповідні розміри, з яких на момент вчинення цих злочинів настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки, вбачаються наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який скасовує кримінальну відповідальність за вказані діяння. Проте, зі змісту обвинувального акту вбачається. що крадіжка за другим епізодом була вчинена з проникненням в приміщення, тобто можлива перекваліфікація кримінального правопорушення за ст. 162 КК України.

Прокурором було порушено питання про перекваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення у другому епізоду, оскільки протиправні дії, вчинені ОСОБА_4 у другому епізоді, були поєднані з проникнення в інше приміщення, зокрема погреба та горища, які розташовані на території домоволодіння ОСОБА_7 ..

Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відтак, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи та надати прокурору час для перекваліфікації кримінального правопорушення.

Таким чином клопотання захисника про закриття кримінального провадження, яке є об`єднаним кримінальним провадженням, не підлягає задоволенню, оскільки на даній стадії розгляду не вбачається підстав для його закриття.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Оскільки фактично діяння, за які ОСОБА_4 обвинувачується було декриміналізовано, суд уважає за необхідне скасувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити його з-під варти в залі суду негайно, оскільки у суду відсутні підстави для застосування до нього даного запобіжного заходу.

Щодо клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд дійшов таких висновків.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1, 2 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами зокрема є особисте зобов`язання. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Згідно ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор просив застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, однак не довів необхідність його застосування, та обґрунтування існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, адже фактично нове обвинувачення ОСОБА_4 ще не пред`явлено; й з огляду на те, що перекваліфікація можлива на ст. 162 КК України, якою передбачено відповідальність за проступок, доцільність запобіжного заходу є сумнівною.

Керуючись ст. ст. 322, 331, 377 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про закриття проваження у справі залишити без задоволення.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, скасувати.

Звільнити з-під варти ОСОБА_4 в залі суду.

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде проголошено 25.10.2024 о 13:30.

Суддя ОСОБА_9

Дата документу 21.10.2024