Справа № 301/3376/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області в приміщенні Іршавського районного суду Закарпатської області матеріали кримінального провадження № 0000235 від 03.10.2023 за обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Брід Іршавського району, Закарпатської області, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , працюючої головним спеціалістом відділу АДРЕСА_2 , одруженої, громадянки України, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обіймаючи посаду державного кадастрового реєстратора відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №15-К від 10.01.2017) та будучи наділеною повноваженнями державного кадастрового реєстратора, до яких віднесено здійснення реєстрації заявпро внесення відомостей про об`єкти до Державного земельного кадастру, надання відомостей з ДЗК; перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання таких книг; здійснення внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру або відмови у їх внесенні; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; надання відомостей з Державного земельного кадастру або відмови у їх наданні; здійсненні виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; отриманні та передачі інформації про об`єкти Державного земельного кадастру в порядку інформаційної взаємодії між іншими кадастрами та інформаційними системами; передання органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомостей про земельні ділянки в порядку інформаційної взаємодії здійснила несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 08 год. по 17 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у службовому приміщенні відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, адміністративної будівлі Іршавської міської ради, що за адресою м. Іршава, пл. Народна, 2, Хустського району, Закарпатської області, обіймаючи посаду державного кадастрового реєстратора відділу в Іршавському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №15-К від 10.01.2017) діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі - Державний земельний кадастр, яка є єдиною державною геоінформаційною системою відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, та маючи доступ до неї, у зв`язку з виконанням нею трудових обов`язків, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення своїх посадових обов`язків та вимог ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.п. 152-155 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. ОСОБА_3 увійшовши до вказаної автоматизованої системи за допомогою електронно-обчислювальної техніки-комп`ютера (системного блоку Veriton, інвентарний номер 101460535), особистого ідентифікатора (логіну), використовуючи кваліфікований електронний підпис державного кадастрового реєстратора на захищеному носії ключової інформації Алмаз 1К №059823, отриманого нею 07.12.2018, вчинила несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах). Зокрема, не маючи дійсного чи передбачуваного права, в порушення вимог п.152 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 за відсутності паперового примірника заяви заінтересованої особи ( ОСОБА_6 ), чи електронного примірника такої заяви отриманої через Єдиний державний портал адміністративних послуг, в тому числі інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру представлену, у формі Інтернет сторінки, а також погодженої документації із землеустрою із виправленими відомостями та у відсутності заявника (правоволодільця) ОСОБА_6 , від його імені створила електронну заяву під номером №ЗВ-021, яку внесла до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, таким чином сфальсифікувала дані щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0137 площею 0,6531 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_6 , що призвело до порушення прав та інтересів правоволодільця та несанкціонованої зміни інформації, що оброблюється в даній автоматизованій системі. Окрім того, несанкціонована зміна інформації у вигляді зміни даних щодо координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0137 підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи № 1464 -Е від 12.07.2024.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.362 КК України - несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 362 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно неї.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідків задоволення даної заяви, підтримала заяву про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та надала свою згоду на її звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням строків давності, наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі. На запитання суду щодо визнання вини, вказала, що вину не визнає.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заяву про звільнення від кримінальної відповідальності підтримала, просить таку задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення заяви про закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає, що заява захисника обвинуваченої про застосування строків давності підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши надані сторонами докази у обгрунтування позицій, суд вважає, що вказана заява захисника обвинуваченої підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 підлягає закриттю з підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України зазначене діяння класифікується як нетяжкий злочин.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ст. 73 КК України, строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії вона вчинила 03.06.2021.

Отже, визначений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності сплинув, при цьому ОСОБА_3 не заперечувала проти застосування до неї звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Крім того, обвинувачена в судовому засіданні наполягала на першочерговому розгляді клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених в тому числі частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 згаданої статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Правилами ч.3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Водночас, частиною 5 статті 74 КК України передбачено можливість за вироком суду звільнення особи від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Отже, із аналізу вищевказаних положень Закону вбачається, що звільнення від покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України, зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.

Таким чином, заперечення потерпілим проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності через закінчення строку давності, суд відхиляє, оскільки така позиція суперечить вищевказаним нормам матеріального права (ст. 49, ч.5 ст.74 КК України) та процесуального права (ч.ч. 1, 8 ст. 285, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України).

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченою вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наявності її згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених Законом випадках за умови роз`яснення судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності, права заперечувати проти кримінального провадження не є підставою для відмови в задоволенні клопотання про таке звільнення (висновок ВСУ від 17.09.2019 року справа 202/3148/16-к).

Підстав для не застосування строку давності у даному кримінальному провадженні, визначених ст. 49 КК України судом не встановлено, як і не встановлено підстав для зупинення чи переривання строків давності.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заяви, з огляду на те, що з моменту скоєння злочину минув строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що заява захисника обвинуваченої про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак заяву слід задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч. 1 ст. 362КК України.

Суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченої, що є недопустимим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Застосовування заходів забезпечення кримінального провадження реєстр матеріалів досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню не містить.

Щодо процесуальних витрат, суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який полягає в тому, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З чого слідує, що процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000235 від 03.10.2023, є за необхідне, віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 284, 286, 288, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 362 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 03.10.2023 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 362 КК України - закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000235 від 03.10.2023, віднести на рахунок держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000235 від 03.10.2023 :

CD R диск на якому знаходиться копія інформації у електронному вигляді, а саме: технічна документація на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0137; електронний документ про реєстрацію земельної ділянки; електронний документ про виправлення координат земельної ділянки; заяви про виправлення координат земельної ділянки «ЗВ-021»; заяви про реєстрацію земельної ділянки; поземельної книги реєстрації земельної ділянки; поземельної книги з початку реєстрації та замінами земельної ділянки - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1