У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001409 від 19.06.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.08.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: не з`явився,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_3 , 19.06.2024 року в період часу з 13 години 18 хвилин по 13 годину 23 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м. Київ, вул. Рональда Рейгана, 8, (ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ()) побачив на стелажі товар, після чого у нього виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, від 18.04.2022 року №259/2022, від 17.05.2022 року №341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року №254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 14.02.2024 року №49/2024 та від 06.05.2024 року №11234/2024 строком на 90 діб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , викрав зі стелажу магазину чотири банки Печінки Best Time тріски В* (вартістю 145 гривень 98 копійок за одну банку), на загальну суму 583 гривні 92 копійки, які належать ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), після чого вищевказаний товар поклав до сумки темно-зеленого кольору, яка була одягнута на ньому в той час.

В подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказаний товар при собі, не розрахувавшись за нього, пройшов через розрахункову касу та направився до виходу з магазину, тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 не заперечував.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено, що зазначена ним підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про день та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явися, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі..

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 476-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав, а навпаки клопоче про це.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто, до 3028 грн, якщо крадіжку було скоєно у 2024 році).

Тобто, з 09.08.2024 року змінився розмір вартості викраденого майна, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП України є зміною кримінального законодавства України, які призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану 19.06.2024 року закінченого замаху на крадіжку продуктів харчування на загальну суму 583 гривні 92 копійки і такі дії кваліфікувались за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, статтями 370-372, 479 -2 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження №0001409 від 19.06.2024 року відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази: диск DVD-R із відеозаписами з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Рональда Рейгана, 8, за 19.06.2024 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження; чотири металеві банки білого кольору, що на верхній кришці мають маркову наліпку із наступним найменуванням: печінки тріски натуральна «Best Time», маса нетто 202 г (g) із тотожним штрих кодом №91, які віддано під зберігальну розписку начальнику відділу охорони ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_5 , - залишити за належністю потерпілому; рюкзак спортивний чорного кольору, кепку чоловічу кольору хакі, сумку темно-зеленого кольору із написом «Nike», які здані на зберігання до камери схову Деснянського УП ГУНП в м. Києві, - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1