Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/454/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000472 від 10.07.2024 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студениця, Коростишівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню доньку 2016 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 07.09.2024 року включно, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про доведеність прокурором ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, до затримання працював неофіційно та має на утриманні двох дітей. Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту повністю забезпечить належну процесуальну поведінку останнього. Звертає увагу на те, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000472 від 10.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме за фактом того, що 09.07.2024 року близько 23 години перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 , внаслідок чого остання померла.

10.07.2024 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу останнього, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: рапортом - повідомленням на лінію «102» від 10.07.2024 року; протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 від 10.07.2024 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 10.07.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 від 10.07.2024 року; а також поясненнями малолітньої ОСОБА_23 , 2017 року народження - очевидця події та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, посилання захисника на необгрунтованість підозри є безпідставними.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що потерпіла у даному кримінальному провадженні є його донька, і він особисто знайомий зі свідками, йому відомо місце проживання останніх, тож перебуваючи на волі ОСОБА_8 зможе впливати на вказаних осіб з метою зміни показань останніми, які ще не були допитані судом, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 офіційно не працює та постійного джерела доходів не має.

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та посилання на те, що більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, де позитивно характеризується, а також має на утриманні двох дітей, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність встановлених ризиків та не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання захисника під час апеляційного розгляду на те, що підозра є необгрунтованою та відсутній висновок експерта щодо причин смерті ОСОБА_10 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57). Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, в матеріалах клопотання міститься лікарське свідоцтво №1475 від 10.07.2024, в якому встановлено причина смерті ОСОБА_10 , 1991 року народження, а саме : переломи ребер, грудини з ушкодженням лівої легені, печинки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 липня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07.09.2024 року включно - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: