Провадження № 1-кс/750/3972/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161 від 27.08.2024, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бершадь Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

Старшим слідчим в ОВС СВ Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , 2007 року народження строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що неповнолітній ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України. Підозра є обгрунтованою та підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження. В клопотанні слідчим вказується на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також на думку прокурора жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе усунути ризики, які наразі існують.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Просив задовольнити.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 зазначив про те, що якщо обрання такого запобіжного заходу не буде порушувати законних інтересів дитини, то він не заперечує проти задоволення клопотання.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що наразі не проведена психологічна експертиза підозрюваного, що виключає можливість встановлювати наявність його вини. Ризики, вказані у клопотанні є лише припущеннями. Просив врахувати, що підозрюваний співпрацює зі слідством, добровільно надав свій мобільний телефон. Вважає, що сама лише тяжкість покарання не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешті із носінням електронного засобу контролю.

Підозрюваний пояснив, що він співпрацює зі слідством. Об`єм покарання може бути зменшений судом. Вважає, що домашній арешт це найбільш доцільний для нього запобіжний захід, оскільки розуміє свою вину і бажає перед понесенням відповідного покарання побути із сім`єю. Пояснив, що проживає у Вінницькій області в приватному будинку разом з матір`ю, з якою дійсно трішки напружені відносини, але він вважає, що мама стане на його бік та буде його підтримувати в ситуації, що склалась. Вказав, що мама їде до м.Чернігова і не буде заперечувати, щоб він відбував арешт за місцем їх спільного проживання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до протоколу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Згідно із ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги серйозний характер загрози для суспільного порядку вчиненого протиправного діяння, враховує вік підозрюваного, його матеріальний та сімейний стан.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, враховється, що наразі ОСОБА_4 є особою, яка не досягла 18 років, отже на нього не розповсюджується встановлено законом обмеження щодо виїзду за кордон. Крім того, в судовому засіданні, ОСОБА_4 підтвердив, що за даними сайту навчального закладу він вступив до навчального закладу республіки Словаччина.

Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику впливу на свідків, які стануть відомі підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, то слідчий суддя вважає, що наразі такий ризик існує щодо, зокрема, свідка ОСОБА_9 . Наявність інших свідків органом досудового розслідування не доведена.

Наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може попередити невстановлених спільників про його викриття, внаслідок чого може завдати шкоду кримінальному провадженню. Слідчий суддя погоджується із існуванням такого ризику.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, сторона захисту не спростувала.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що у разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на даному етапі розслідування кримінального провадження, неможливо запобігти наведеним у клопотанні ризикам, що дасть можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Так, розглядаючи усуне клопотання сторони захисту про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то слідчий суддя вважає, що обрання такого є неможливим на даному етапі. Так, підозрюваний є зареєстрованим та фактично проживає у Вінницькій області. Проживає разом з матір`ю, яка станом на час розгляду клопотання в судове засідання не з`явилась. Стороною захисту питання про необхідність її допиту не ставилось. Згода матері на відбування підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою її проживання не отримано. Крім того, за матеріалами справи встановлено, що останні декілька тижнів підозрюваний проживав у м.Києві, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення на території Чернігівської області, що свідчить про те, що мати не в повній мірі контролює поведінку своєї неповнолітньої дитини.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого є доведеним і його слід задовольнити.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується із твердженням прокурора про відсутність підстав для визначення розміру застави, з огляду на наступне.

У ч. 4 ст. 183 (абзац 8) КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 -114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України №7-р (ІІ) 2024 від 19.06.2024 визначено, що виходячи зі змісту приписів статей 3, 8, частин першої, другої статті 29, частини першої статті 5 5, частини першої статті 62, частини першої статті 64 Конституції України Конституційний Суд України вважає, що відповідно до вказаних приписів Кодексу під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 1 77, 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід. Отже, за частиною шостою статті 17 6 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

Зважаючи на всі обставини кримінального провадження, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначення підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 182, 183, 193, 194, 309, 492 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні усного клопотання сторони захисту про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 жовтня 2024 року, з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Заставу визначити в розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожним викликом до прокурора, слідчого та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави і зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 03 год. 27 хв. 27 серпня 2024 року.

Строк закінчення дії ухвали 24 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 02 вересня 2024 року о 13 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1