Справа № 314/3671/24
Провадження № 1-кп/314/735/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000080 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с.Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який перебуває на посаді робітника підсобного 2 інженерного відділення 3 інженерного взводу 3 інженерної роти, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту, всупереч вимогам ст.ст. 1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів Україні № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», 06 травня 2024 року, в обідній час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в м.Запоріжжя, на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу зупинки громадського транспорту «Гортоп», що по просп.Моторобудівників, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав зіп-пакет, в якому знаходився 1 зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», загальна маса якого складає 2,3746 г, в перерахунку на основу, шо відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу є великим розміром та 1 зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабіс», масою 6,333 г в перерахунку на висушену речовину.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, незаконно, впевнившись в тому, що вказані речовини являються психотропною речовиною та наркотичним засобом, помістив їх до своєї нагрудної сумки зеленого кольору, тим залишив при собі, з метою власного вживання, таким чином, останній вчинив незаконне зберігання психотропних речовин та наркотичних засобів, без мети збуту.

Далі, 07 травня 2024 року, о 10 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, на автомобілі «Skoda Octavia», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка перебуває у його фактичному користуванні, зберігаючи при собі вищевказані психотропні речовини та наркотичні засоби, тримаючи шлях до с.Хащеве, Новомосковського району, Дніпропетровської області, до місця дислокації військової частини, на блокпосту «3-01», розташованому поблизу АДРЕСА_2 , автомобіль був зупинений працівниками поліції для проведення перевірки, в ході якої при поверхневій перевірці особистих речей ОСОБА_3 , в нагрудній сумці зеленого кольору було виявлено зіп- пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, а в рюкзаку камуфляжного кольору, що зберігався в багажному відсіку автомобіля було виявлено зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, таким чином останній вчинив незаконне перевезення психотропних речовин та наркотичних засобів, без мети збуту.

07 травня 2024 року, о 13 годині 00 хвилин, працівниками поліції, в ході огляду місця події на блок-посту «3-01», розташованому на 263 км а/д Харків- Сімферополь, поблизу АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_3 , у останнього в нагрудній сумці зеленого кольору було виявлено та вилучено один зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору та рюкзаку камуфляжного кольору, що зберігався в багажному відсіку автомобіля було виявлено та вилучено зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин в великих розмірах та наркотичних засобів, без мети збуту.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 16.08.2024 між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000080, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні службового кабінету Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за адресою: м.Запоріжжя, вул.Базарна, буд.2.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджено покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, у виді штрафу розміром 2000 ( дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, угода укладена з дотриманням усіх вимог законодавства, укладення угоди сторонами було добровільним, а її умови не суперечать інтересам обвинуваченого, тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, унаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб унаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 1514,56 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.08.2024, укладену між прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000080, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.08.2024 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні №0000080 (висновок експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/108-24/8707-НЗПРАП від 13.05.2024) у розмірі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

Речовий доказ психотропна речовина, обіг якої обмежено «метамфетамін», масою 2,3746г в перерахунку на основу,переданий до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено- «канабіс», масою 6,333г, в перерахунку на висушену речовину,переданий до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ DVD-R диск що є додатком до протоколу огляду від 07.05.2024, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження №0000080.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_6

17.10.2024