ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20834/23

Провадження № 11-сс/4820/397/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року про відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03.05.2023, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Заявник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, вказане у його заяві від 03.05.2023.

У скарзі ОСОБА_5 йдеться про те, що 27.07.2023 він отримав лист ТУ ДБР у місті Хмельницькому №1458зкп/14-01-01-3374/2023 від 14.07.2023 про невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою, з чим він погодитись не може, тому просить зобов`язати слідчого внести його заяву-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2024 року в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 відмовлено з огляду на те, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді від 20 серпня 2024 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, зазначає, що рішення суду отримав лише 11.09.2024.

Зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, постановлена з порушенням норм процесуального закону, оскільки суддею суду першої інстанції розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 , крім того, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Звертає увагу, що суддею суду першої інстанції також були проігноровані чисельні клопотання ОСОБА_5 про призначення останньому безкоштовного адвоката, чим було порушено його право на правову допомогу.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_5 , відповідно до вимог статті 422 КПК України був належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду його скарги через начальника ДУ «Винницька установа виконання покарань №1», однак під час судового засідання на виклик суду для участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції відмовився вийти.

Представник установи ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_5 свою відмову виходу в судове засідання в режимі відеоконференції обґрунтував відсутністю його адвоката в установі.

Колегія суддів звертає увагу, що через начальника ДУ «Винницька установа виконання покарань №1» ОСОБА_5 було направлено повідомлення про розгляд його апеляційної скарги із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи (а/с 267).

Також було повідомлено представника заявника адвоката ОСОБА_6 про час, дату та місце апеляційного розгляду скарги ОСОБА_5 яка повідомила, що не має повноважень на участь у апеляційному суді.

Прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому також було повідомлено про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, представники у судове засідання не з`явилися, про поважні причини не повідомили.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405, 422 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість провести апеляційний розгляд у відсутність зазначених осіб, їх неявка за наведених обставин не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Надаючи оцінку доводам апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2, частини 3 статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів судової справи вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена 20 серпня 2024 року за участю заявника ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Винницька установа виконання покарань №1», тобто перебуває під вартою, у зв`язку з чим, у цьому випадку, строк на апеляційне оскарження судового рішення слід обчислювати з моменту отримання копії ухвали слідчого судді заявником.

Копію оскаржуваної ухвали судом було надіслано на адресу Вінницької установи виконання покарань (№ 1) 05.09.2024, у скарзі ОСОБА_5 зазначає, що отримав рішення слідчого судді 11.09.2024, при цьому суд звертає увагу, що розписка про отримання копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутня, апеляційна скарга датована 12.09.2024.

Відтак, строк апеляційного оскарження для заявника ОСОБА_5 який утримується під вартою, має обчислюватися з дня отримання ним копії судового рішення, Тож, оскільки апеляційна скарга подана заявником 12.09.2024, тоді як копію оскаржуваної ухвали він отримав 11.09.2024, згідно його апеляції, у зв`язку з чим необхідність у поновленні строку відсутня.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до КПК окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження. При цьому в нормах КПК простежується оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень з приводу судового контролю та невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 оскаржує відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03.05.2023, оскільки вважає, що факти, викладені в зазначеній заяві є достатніми для внесення відомостей до ЄРДР.

За результатом перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, з наступними змінами, згідно цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

У такому випадку слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Під час судового розгляду слідчим суддею безпосередньо досліджувалася заява ОСОБА_5 від 03.05.2023 (а/с 9-10) та було встановлено, що 24.05.2023 р. до апарату Верховної Ради України надійшла заява ОСОБА_5 , датована 03.05.2023 р., в якій останній зазначав, що це «заява-повідомлення про злочин працівників МВСУ Хмельницької області Лишень, Середа, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Кремньов, Ладанський, Москальчук, ОСОБА_10 , Нісходовський, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (далі злочинці 1), прокурорів Хмельницької прокуратури Готра, Івасюк, Чорноморець, Мельник, Лисюк, Леськів, Синишен, Павлишен, Гриньків, Пападюк, Мензило, Косидло, Мартиненко та слідчі ДБР Хмельницької області (надалі злочинці 2), «Лікаря» Шарпан (надалі злочинець 3), працівники СІЗО №29 Вовнянко, Мудрецький, Тернопільський, Придолоба, Мельник, Сухораб (надалі злочинці 4), журналісти тв. каналу ictv Віноградська, Стогній (надалі злочинці 5). Усі злочини злочинців «кришують» слідчі дбр, прокуратури, поліції, не виконуючи навіть вказівки, зобов`язання, рішення, ухвали суду про зобов`язання слідчих порушити кримінальні провадження проти злочинців (у заяві наявні посилання на відповідні ухвали суду). 09.07.2013 р. у камері №11 ІТТ м.Кам`янець-Подільського в 09:00 год. ОСОБА_5 передали ухвалу про задоволення його клопотання в кримінальній справі №29/4146 про відвід його адвоката ОСОБА_22 , після чого, без адвоката ОСОБА_5 , в камеру до останнього зайшов «беркутівець» в масці і сказав, щоб ОСОБА_5 підписав зізнання у вбивстві гр.Теплюка, а інакше йому влаштують самогубство, потім зайшли слідчі ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , і запропонували теж саме, зізнатися у вбивстві гр. ОСОБА_25 , ОСОБА_5 відмовився від їх пропозицій, тоді слідчі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та «беркутівці» - (Лишень, ОСОБА_26 , ОСОБА_8 ) сказали йому піти в суд та під звукозапис зізнатись у вбивстві гр. ОСОБА_25 , ОСОБА_5 сказав, що без адвоката він не піде ні на які слідчі дії та підписувати нічого не буде (один з епізодів його чисельних катувань та вибивання з нього зізнання на протязі 4-х років зафіксовано відео-камерами в ІТТ камері №11 та міститься у його представників, друзів та в матеріалах кримінального провадження №70000022 та в мережі інтернет), після чого, ОСОБА_5 був жорстоко побитий, з застосуванням спец.засобів, фізичної сили, руками, ногами обутими в ботінки працівниками міліції та спец. підрозділу «Беркут», за вказівкою начальника міліції Хмельницької області та м.Кам`янець-Подільський, лише через те, що він відмовився виконувати злочинні накази на підставі ст.60 Конституції України, та вимагав надати йому адвоката і допустити в якості захисників мати ОСОБА_5 ОСОБА_27 та його дружину ОСОБА_28 , відповідно до ст.ст.59, 60, 63, 8, 19 Конституції України, ст.ст.44, 45, 46, 47 КПК України (1960 р.). Після побиття в камері, ОСОБА_5 у кайданках потягли волоком по сходах на перший поверх і продовжували побиття та катування, вибиваючи зізнання, а потім, у нижній білизні та в кайданах, волоком потягли у суд м.Кам`янець-Подільського та закрили у металевій клітці, увесь процес його катування, побиття, вибивання зізнання, принижень та знущань цинічно і холоднокровно знімали на відеокамери злочинці-5 журналісти телеканалу ictv Віноградська та Стогній, що заборонено, відповідно до чинного законодавства України та Європейської конвенції з прав людини, потім ОСОБА_5 притягнули волоком в кайданах у ІТТ, так само як і виволокли з камери, де знову били і вимагали зізнатись у вбивстві гр. ОСОБА_25 ті ж самі працівники міліції, працівники «Беркут» у масках, які його били, ображали та принижували його гідність через те, що він мусульманин, один з «беркутівців» постійно кричав, що вб`є ОСОБА_5 , так само як вбивав мусульман у Косово. Після побиття, коли його знову повернули у камеру, він виявив, що з камери, де він утримується один, за час його відсутності, зникли його особисті речі. Після побиття, ОСОБА_5 стало погано, через запаморочення та чисельні ушкодження у нього на голові, руках, тулубі, хребті, копчику і ногах, оскільки міліціанти вже лежачого добивали його ногами у армійських ботінках, з метою завдання йому ран, чим злочинці 1 порушили ст.ст.364, 365, 121, 126, 127, 129, 161 КК України. 09.07.2013 року, коли ОСОБА_5 прийшов у свідомість, він написав заяви про проведення СМЕ у прокуратуру та МВСУ м.Кам`янець-Подільський, унаслідок його побиття та припинення злочинів, всі заяви він передав начальнику та заступнику міліції м.Кам`янець-Подільський, які залишились без уваги та розгляду, натомість йому викликали «швидку», а прибула «лікар», яка відмовилась представитись, а потім назвалась ОСОБА_29 , відмовилась надати ОСОБА_5 першу медичну допомогу та обстеження, з відповідними медичними заходами, та зупинити кровотечу, та документально оформити огляд та тілесні ушкодження, натомість «лікар» ОСОБА_30 , «лікар» бригади N2 «швидкої», наказала міліціантам «беркут» забрати ОСОБА_5 у камеру, оскільки його огляд проводився в присутності беркутівців, чим "лікар" Шарпан, злочинець 3, порушила ст.ст.135, 136, 139, 140, 141 КК України. Після чого, до ОСОБА_5 завітав помічник прокурора м.Кам`янець-Подільський Чорноморець, який відмовився зареєструвати його заяву про побиття та надати ОСОБА_5 направлення на СМЕ, оскільки ОСОБА_31 представляє обвинувачення на замовлення екснардепа-бандюка наркодилера ОСОБА_32 , і побиття ОСОБА_5 міліціантами-злочинцями відбувалось також на замовлення та за вказівкою бандюка наркодилера ОСОБА_32 10.07.2013 року, під час побачення ОСОБА_5 з матір`ю, його особисті речі міліціантами та злочинцями 1, без присутності останнього, були погружені у міліцейську машину, після чого, ОСОБА_5 було примусово заковано у кайдани (руки в кайданах позаду) заштовхано у машину та вивезено з закованими у кайданах за спиною руками з ITT АДРЕСА_1 працівниками конвою, на чолі з прапорщиком ОСОБА_33 та беркутівцями, які під час етапування завдавали йому тілесних ушкоджень та погрожували вбивством, якщо він не зізнається. Після того, як ОСОБА_5 доставили у СІЗО АДРЕСА_2 , останній виявив те, що міліціанти- злочинці 1 викрали його особисті речі, що підтверджено документально, а-саме: годинник «Касіо», телевізійний евро-кабель, машинку для стрижки «Філіпс», станок для бриття «Жилет МАК-3» з касетами до останнього. В СІЗО №29 його побої, тілесні ушкодження були зафіксовані документально та фотокамерою працівниками СІЗО №29. Але всі звернення ОСОБА_5 до начальника СІЗО №29 та в санчастину СІЗО №29, щодо надання йому інформації щодо його фізичного стану, надання медичної допомоги та інформації щодо його тілесних ушкоджень та фотознімки його тілесних ушкоджень, залишились без задоволення, а його заяви про виклик прокурора та листи на ім`я прокурора, щодо розслідування його побиття працівниками міліції-злочинцями 1, та ненадання йому медичної допомоги працівником швидкої, медичної допомоги бригади №2 ОСОБА_29 , залишились без розгляду та належного реагування, всупереч ст.ст.9,11 Закону України про попереднє ув`язнення, ст.ст.364, 365, 367, 184, 161, 142, 139, 135 КК України, ст.ст. 49, 32, 8, 19 Конституції України. Міліціанти «беркут» - злочинці 1, не дивлячись на те, що 12.07.2013 року ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайсуду йому призначено 2 цивільних справи до розгляду за його позовом до ОСОБА_25 та ОСОБА_34 , за головуванням ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , та те, що термін його перебування у ITT м.Кам`янець-Подільський протягом 10-ти діб ще не сплив, ОСОБА_5 етапували у СІЗО №29 та позбавили його права на участь у призначених судових справах, злочинці 1 не доставили його на СМЕ та перевезли в СІЗО №29 лише з метою скрити сліди своїх злочинів. Листи та скарги ОСОБА_5 про надання йому допомоги, внаслідок його катування, адресовані в наглядові органи, працівники СІЗО№29 м.Хмельницький взагалі відмовились відправляти, не дивлячись на те, що злочинці продовжували його катувати і у приміщенні СІЗО АДРЕСА_2 , що є прямим порушенням чинного законодавства України та його конституційних прав і свобод. На цей час слідчі дбр, прокуратури, поліції кришують злочинців, не проводячи жодних слідчих дій проти злочинців вже за наявними порушеними проти злочинців кримінальними провадженнями за заявами ОСОБА_5 0000845, 0000914, 000077, 0000776, 0000526, 0000040, 0000419, при цьому навіть не допитали, не відібрали покази та наявні у нього докази, не визнали ОСОБА_5 потерпілим, слідчі дбр, прокуратури, поліції жодного разу до ОСОБА_5 на проведення слідчих дій не з`явились, чим слідчі дбр, прокуратури, поліції порушили ст.ст.223, 93, 98, 99, 95, 224, 94, 56, 55 КПК України, ст.ст.364, 365, 374, 366, 367 КК України. Тому, враховуючи усі вищевикладені порушення прав та свобод ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.154, 214 КПК України, ст.ст. 364, 365, 121, 126, 127, 129, 161, 135, 136, 139, 140, 141, 336, 336-1 КК України, ОСОБА_5 наполягав: доручити ДБР, НАБУ, НП, ГПУ порушити проти злочинців 1,2,3,4,5 кримінальні провадження, з відстороненням їх від займаних посад та притягненням до кримінальної відповідальності; зобов`язати злочинців не ухилятись від військової мобілізації та виконати свій почесний обов`язок захищати свою батьківщину Україну під час війни. Провести перевірку статків злочинців 1,2,3,4,5 щодо відповідності їх доходам та деклараціям. Всі вищевказані злочинні дії проти ОСОБА_5 та його родини кришують прокурори м.Кам`янець-Подільського Чорноморець, Лисюк, Ромась, Романишен та Хмельницької області ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та начальник МВСУ м.Кам`янець-Подільський, начальник МВСУ Хмельницької області, за вказівкою та на замовлення бандюка-екснардепа ОСОБА_41 (« ОСОБА_42 »), яких також слід притягнути до кримінальної відповідальності, з відстороненням від займаних посад та перевіркою статків щодо відповідальності їх доходам та деклараціям; усі вищевказані міліціанти-поліціанти-злочинці 1 ОСОБА_43 , Лишень, ОСОБА_8 , Середа, які катували ОСОБА_5 , вчиняли та вчиняють злочини проти нього та його родини, на замовлення бандюка-екс-нардепа наркодилера ОСОБА_32 , і досі не покарані, працюють на своїх займаних посадах, підвищені у званнях за катування ОСОБА_5 , та переведені у підрозділ «Корд» та інші, тому заява направлена з метою зобов`язання відповідні органи держави Україна діяти відповідно до чинного законодавства, загально Європейських норм, з припиненням злочинів проти ОСОБА_5 та його родини, на замовлення бандюка-екснардепа наркодилера ОСОБА_44 « ОСОБА_45 » сексота СБУ. Всі вищевказані злочинні дії посадовців «кришують» корупціонер слідчий ДБР м.Хмельницький Майка, який не проводить жодних слідчих дій, не визнає ОСОБА_5 потерпілим, не збирає та не долучає наявні у останнього речові докази, не проводить допит ОСОБА_5 , не допускає його адвоката, не надсилає йому будь-які процесуальні документи, щоб останній не міг їх оскаржити, не виконує рішення суду, а лише закриває кримінальні провадження проти злочинців-посадовців, які порушено за рішенням суду.»

Вказана заява ОСОБА_5 24.05.2023 р. була скерована для розгляду до Офісу Генерального прокурора, куди надійшла 01.06.2023 р. Після чого, 05.06.2023 р., заява ОСОБА_5 була скерована до Хмельницької обласної прокуратури, куди надійшла 12.06.2023 року. В подальшому, а саме 14.06.2023 року, вищевказана заява направлена за належністю в ТУ ДБР, розташоване у м.Хмельницькому, де була зареєстрована за №1458зкп від 16.06.2023 р.

Відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 внесені не були, про що ОСОБА_5 було повідомлено листом №1458зкп/14-01-01-3374/2023 від 14.07.2023 р., за підписом керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в м.Хмельницькому.

Слідчий суддя за результатами розгляду скарги заявника ОСОБА_5 дійшла висновку, що у заяві ОСОБА_5 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 від 03.05.2023 не містить відомостей вчинення кримінального правопорушення, тому уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді.

Вказані висновки абсолютно точно корелюються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, стосовно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність обов`язку у відповідальних осіб вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

За результатом аналізу матеріалів справи, як слідчим суддею суду першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що підставою звернення ОСОБА_5 до правоохоронного органу була фактично незгода заявника із порядком та обсягом проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях за його заявами 0000845, 0000914, 000077, 0000776, 0000526, 0000040, 0000419, а також ґрунтуються на припущеннях ОСОБА_5 про вчинення зазначеними ним у заяві особами кримінальних правопорушень.

При цьому, викладені у заяві ОСОБА_5 обставини, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі прийняття ними рішень та вчинення процесуальних дій, зміст та порядок здійснення яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження. До того ж, процесуальна діяльність прокурора, слідчого, дізнавача, в межах їх посадової дискреції, не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження у рамках кримінального провадження процесуальних дій та рішень слідчого, дізнавача, прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції, що представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 03.05.2023, а тому уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій заявником скарзі.

На переконання колегії суддів, у заяві відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б підтверджували реальність подій кримінального правопорушення.

Доводи заявника ОСОБА_5 про те, що слідчим суддею суду першої інстанції розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6 та про те, що слідчий суддя проігнорував його заяви про призначення адвоката до уваги колегією суддів не беруться, оскільки згідно матеріалів справи, а саме журналу судового засідання від 20.08.2024 - «скаржник ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 були присутні у судовому засіданні та підтримали вимоги, викладені у скарзі» (а/с 241).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для виникнення обов`язку в уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, внести відомості до ЄРДР за поданою ОСОБА_5 заявою від 03.05.2023 та почати досудове розслідування кримінального провадження, відповідно до положень статті 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_5 , слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 серпня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 03.05.2023, залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3