ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2468/24 Справа № 190/827/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000263, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що обвинувачення сформульоване належним чином, а обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, внаслідок чого висновки суду першої інстанції щодо невідповідності його згаданим вимогам є необгрунтованими.

Зважаючи на те, що судовий розгляд відносно членів організованої групи особа № l (організатор), особа АДРЕСА_3 не проводиться в межах розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000263, a

формулювання обвинувачення ОСОБА_8 викладено із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не містить недоліків, які 6 перешкоджали призначенню судового розгляду та прийняття у справі законного та обґрунтованого рішення.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначає про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення та безпідставність поданої апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору через невідповідність вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме всупереч вимогам п. 5, ч. 2 ст. 291 КПК України в ньому відсутнє належним чином сформульоване обвинувачення та належно викладені фактичні обставин злочину, що порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, та позбавляє суд можливості прийняти законне рішення.

Крім того зазначає, що правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_8 інкриміноване вчинення злочинів у складі організованої групи, при цьому в обвинувальному акті інші співучасники зазначені як особа № 1 (організатор), особа 2, особа 3, особа 4, особа 5, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, що на думку суду свідчить про неконкретність викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та неналежне формулювання обвинувачення.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при вирішенні питання про повернення прокурору обвинувального акту вказані вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , при його складанні вказані вимоги процесуального закону були дотримані, зокрема у ньому зазначені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за відповідною статтею, частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з викладенням її диспозиції.

Не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність у даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у його Постанові від 24.11.2016 р. № 5-328кс16, відповідно до якої в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, при цьому фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Посилання суду першої інстанції на зазначення прокурором в обвинувальному акті замість прізвищ інших членів організованої групи наступних відомостей: особа № l (організатор), особа АДРЕСА_3 , матеріали відносно яких виділені в окрема провадження як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 275 КПК України розгляд справи в суді провадиться тільки щодо обвинувачених і лише за тим обвинуваченням, за яким їх віддано до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК та, положень п. 15 посганови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 "Про виконання судами України законодавства і посганов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов?язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів. Але суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.

При цьому, частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини презумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому, навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Зазначену практику ЄСПЛ також підтримують національні суди, які розцінюють зазначення осіб-співучасників злочину в обвинувальному вироку суду, якщо ці особи раніше не були визнанні винним відповідним рішенням суду, порушенням принципу презумпції невинуватості.

Колегія суддів не вбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору через зазначення у ньому відомостей про інших осіб співучасників вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів у формі особа № l (організатор), особа № 2, особа № 3, особа № 4, особа № 5, оскільки обвинувачення вказаним особам у межах даного кримінального провадження не висувалося, а також відсутні відомості про те, що вказані особи на час звернення з обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 засуджені за вчинення відповідних злочинів вироком суду, що набрав законної сили.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4