Справа № 333/5300/22
Провадження № 1-кп/333/208/24
ВИРОК

Іменем України

04 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, громадянина України, освіта вища, одруженого, працює вчителем інформатики КЗ «Маріупольський НВК «Ліцей-школа №48» Маріупольської міської ради, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2022 року, приблизно 08 год. 40 хв., водій ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Культурної, від вул. Олександра Говорухи в напрямку вул. Дослідна станція в м. Запоріжжі, в межах смуги для свого руху.

В цей же час, водій ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), також рухався по проїзній частині вул. Культурної позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_8 в попутному з ним напрямку. У подальшому, ОСОБА_5 виїхав на смугу зустрічного руху, виконуючи обгін транспортного засобу «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На регульованому світлофором перехресті вулиць Культурної та Таманської, при увімкненому зеленому сигналі світлофора, водій ОСОБА_8 перед виконанням маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, по якій вже тривалий час рухався автомобіль «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого між вказаними транспортними засобами відбулося зіткнення.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Вказане порушення з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно закритий, стабільний перелом передньої, задньої дуг 1 шийного хребця зліва без зміщення (Джефферсона), який кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження та садна грудної клітки як кожне окремо так і у сукупності, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним і кваліфікує дії ОСОБА_8 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнав, цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 також не визнав у повному обсязі та пояснив, що 30.08.2022 року, приблизно о 08 год. 15 хв. 08 год. 30 хв., він керував транспортним засобом «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Культурної в напрямку вул. Дослідна станція в м. Запоріжжі зі швидкістю, приблизно до 30 км/год. В автомобілі також на задньому пасажирському сидінні перебувала його дружина з дитиною, 2022 року народження та його старший син, 2020 року народження, яких він відвозив у лікарню.

Він наближався до перехрестя з вул. Таманською і, приблизно за 65-70 метрів включив покажчик повороту ліворуч, чим попередив інших учасників руху про свої наміри.

Після цього він подивився у дзеркало заднього виду, де побачив, що за ним у попутному напрямку їде поліцейський автомобіль (як пізніше виявилося під керуванням ОСОБА_5 ), який виконував обгін автомобіля «Мітцубіші». В той момент в автомобілі під керуванням потерпілого не були включені проблискові маячки.

Він знає, що обгін на перехресті заборонений і тому був впевнений, що ніхто не стане виконувати маневр обгону на перехресті, тим більше патрульний поліцейський автомобіль, водій якого має бути взірцем для інших учасників дорожнього руху. Тому він був не просто впевнений, а глибоко переконаний, в безпеці.

У дзеркало весь час він не дивився, оскільки рухався не назад, а вперед, а коли подивився вдруге то побачив, що після обгону автомобіля «Мітцубіші» патрульний поліцейський автомобіль почав зміщуватись праворуч, тому вирішив, що він закінчив обгін і повертається на свою смугу.

Він був впевнений, що водій поліцейського автомобіля бачить покажчик лівого повороту на його транспортному засобі і не розпочне обгін. Тим більше, що ОСОБА_5 не включав покажчик, який би сигналізував би обгін його автомобіля.

Проте, водій поліцейського автомобіля, порушуючи правила дорожнього руху, намагаючись здійснити обгін на пішохідному переході, не повернувся на смугу свого руху і скоїв зіткнення з лівою частиною його автомобіля.

Після зіткнення його транспортний засіб розвернуло і він зупинився. Патрульний автомобіль фактично зупинила опора світлофора.

Коли впевнився, що його дружина та діти у свідомості, особливо не постраждали, він підійшов до автомобіля патрульної поліції. В цей момент ОСОБА_5 лежав на землі та закривав руками своє обличчя. Інший патрульний запитав, чи все у нього добре. На місці дорожньо-транспортної пригоди виявилася жінка, яка повідомила, що вона медик і може надати першу медичну допомогу, що вона і почала робити потерпілому. Переконавшись, що ОСОБА_5 надають допомогу, він повернувся до своєї сім`ї і виявилося, що у дружини болить коліно, а дитина потягла м`язи у зв`язку з ДТП.

Його дружину підвезли у лікарню, а він залишився на місці ДТП. У подальшому його направили до медичної установи, де він пройшов огляд на стан сп`яніння (результат негативний), а потім він повернувся на місце зіткнення транспортних засобів.

Йому інкримінують порушення п. 10.1 ПДР України, але він наполягає, що не порушував ПДР в той день. Він був уважним, віз свою родину до лікарні, спостерігав дорожню обстановку, в першу чергу приділяв увагу тим, кому мав дати дорогу. Його увага була спрямована вперед та ліворуч, куди він збирався повернути.

Він не погоджується з висновками експертів, які вважають, що він мав відмовитись від маневру повороту.

Він має посвідчення водія категорій В, В1, С, С1 з 2003 року. За свій 20-річний водійський досвід він жодного разу не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Водночас, вважаю, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що він перебуває на посаді інспектора УПП в Запорізькій області. 30.08.2022 року, приблизно у період з 08-00 год. по 09-00 год., він разом із своїми колегами інспекторами УПП в Запорізькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 їхали по вул. Культурній у м. Запоріжжі на службовому автомобілі «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), на блокпост заступати на добову службу.

Він знаходився за кермом автомобіля, ОСОБА_10 перебував на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 на передньому. Швидкість їхнього автомобіля була, приблизно 50-60 км/год. В той момент попереду них їхав автомобіль «Мітцубіші», з меншою швидкістю, чим у їхньому транспортному засобі, тому він вирішив здійснити обгін.

Коли він виїхав на зустрічну смугу, то побачив, що попереду у попутному напрямку їде ще й автомобіль «ЗАЗ-Таврія». Коли він обігнав « ОСОБА_12 », вирішив здійснити обгін і «ЗАЗ-Таврії». Те, що попереду було перехрестя він не знав і на дорозі був відсутній відповідний дорожній знак.

Перебуваючи на зустрічній смузі і виконуючи фактично обгін автомобіля «ЗАЗ-Таврія», він не побачив, що водій останнього включив покажчик лівого повороту. Лише за секунду до зіткнення йому ОСОБА_11 закричав, що водій «ЗАЗ-Таврії» повертає ліворуч. Він відразу натиснув на гальма, але уникнути зіткнення транспортних засобів не вдалося. Передня частина їхнього автомобіля контактувала з лівою стороною автомобіля «ЗАЗ-Таврія» і після цього здійснив наїзд на стовп світлофору.

В автомобілі від удару спрацювали подушки безпеки, він втратив свідомість і прийшов до тями лише коли його везли у кареті «швидкої».

Відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди, який був долучений під час досудового розслідування це з флеш-носія з відеореєстратора їхнього службового автомобіля.

Під час ДТП він отримав перелом шийного хребця та забій грудної клітини, у зв`язку з чим певний період знаходився у лікарні.

За порушення Правил дорожнього руху у цій ситуації він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та закрита справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді інспектора УПП в Запорізькій області. 30.08.2022 року, приблизно у період з 07-00 год. по 09-00 год., він разом із своїми колегами інспекторами УПП в Запорізькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_5 їхали по вул. Культурній у м. Запоріжжі на службовому автомобілі «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), на блокпост заступати на добову службу.

ОСОБА_5 знаходився за кермом автомобіля, ОСОБА_10 перебував на задньому пасажирському сидінні, а він на передньому. Швидкість їхнього автомобіля була, приблизно 60-70 км/год. В той момент попереду них їхали автомобілі - «Мітцубіші» та «ЗАЗ-Таврія», приблизно із швидкістю 30-40 км/год.

В якийсь момент ОСОБА_5 скерував автомобіль ліворуч і він виїхав на зустрічну смугу та почав здійснювати обгін вказаних автомобілів. Коли вони вже обігнали « ОСОБА_12 », то він побачив, що автомобіль «ЗАЗ-Таврія» почав виконувати поворот ліворуч. Після цього він закричав ОСОБА_5 : «Він повертає» і останній застосував гальма, але зіткнення транспортних засобів не вдалося уникнути, а їхній автомобіль фактично зупинила опора світлофора.

ОСОБА_5 від удару втратив свідомість. Його, потерпілого та ОСОБА_10 з автомобіля витягли працівники СТО, яка знаходилася поряд із місцем ДТП.

У подальшому, ОСОБА_5 положили на землю і обдали водою, після чого останній прийшов до тями. Він викликав карету «швидкої» допомоги та доповів про надзвичайну ситуацію своєму керівництву;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він перебуває на посаді інспектора УПП в Запорізькій області. Влітку 2022 року, приблизно у період з 08-00 год. по 09-00 год., він разом із своїми колегами інспекторами УПП в Запорізькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_5 їхали по вул. Культурній у м. Запоріжжі на службовому автомобілі «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні) у бік вул. Дослідна станція.

ОСОБА_5 знаходився за кермом автомобіля, він перебував на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 - на передньому. Швидкість їхнього автомобіля була, приблизно 50-60 км/год. В той момент попереду них їхали автомобілі - «Мітцубіші» та «ЗАЗ-Таврія», які мали меншу, ніж їхній автомобіль швидкість, тому потерпілий вирішив здійснити обгін.

Коли їхній автомобіль обігнав «Мітцубіші», то ОСОБА_5 прийняв рішення обігнати і «ЗАЗ-Таврію», який почав здійснювати поворот ліворуч. Враховуючи, що їхній автомобіль знаходився на зустрічній смузі, то відбулася дорожня-транспортна пригода. Він втратив свідомість, а у подальшому виявив, що у нього розбита тільки губа, інші пошкодження відсутні. ОСОБА_5 також втратив свідомість і останнього забрала «швидка»;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що не пам`ятає якого точно числа, вранці, він перебував за кермом автомобіля та спускався на АДРЕСА_1 . Він стояв на перехресті із вказаною вулицею і чекав коли йому можливо буде виїхати, так як у нього була другорядна дорога. Праворуч від нього по вул. Культурній їхав транспортний засіб «Таврія», а позаду нього - поліцейський патрульний автомобіль. Водій «Таврії», приблизно за 50-100 метрів до перехрестя, на якому він перебував, включив покажчик лівого повороту. Поліцейський автомобіль почав виконувати маневр обгону автомобіля «Таврія», яка повернула ліворуч, тому і відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. У результаті вказаної ДТП працівник поліції отримав травму;

- даними протоколу огляду місця події від 30.08.2022 року та додатками до нього: схемою і фототаблицею, згідно яких предметом огляду є перехрестя вулиць Культурної та Таманської у м. Запоріжжі. Під час проведення вказаної слідчої дії було:

1) Встановлено: місце зіткнення транспортних засобів «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ЗАЗ-110247» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; характеристики проїзної частини, дорожнього покриття; наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, способу регулювання руху; умови освітленості; локалізацію пошкоджень на вказаних автомобілях; слідів від контакту транспортних засобів та сліди шин; наявність завантаження та стану рульового керування, гальмівних систем, колес та шин, світлових приборів в автомобілях;

2) Вилучено: транспортний засіб «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb (з відеореєстратора, що перебував на момент ДТП в автомобілі «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 );

Отримані під час огляду місця події дані були використані слідчим та судом під час визначення вихідних даних для проведення інженерно-транспортних експертиз (т.1 а.с. 71-85);

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_14 №СЕ-19/108-22/10401-ІТ від 08.09.2022 року, згідно якого місце зіткнення автомобілів «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ЗАЗ-110247» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке було встановлене 30.08.2022 року в ході проведення огляду місця ДТП, може відповідати дійсності, оскільки не суперечить зафіксованій слідовій інформації (т.1 а.с. 93-96);

- даними висновку судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи експертів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року, згідно якого:

1. З урахуванням наданого файлу з назвою: «Диск:86/MP4, що містить відеозапис, який зберігається на Flash-накопичувачі з написами «SAMSUNG 32 EVO Plus Micro SD HC І 1», момент зупинки водієм ОСОБА_8 перед виконанням маневру лівого повороту, засобами, наявними в розпорядженні експерта не виявлено.

2. З урахуванням наданого файлу з назвою: «Диск:86/MP4, що містить відеозапис, який зберігається на Flash-накопичувачі з написами «SAMSUNG 32 EVO Plus Micro SD HC І 1», швидкість руху автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , в момент, найбільш наближений до ДТП, знаходиться в інтервалі від 69.30 км/год. до 72.13 км/год.

3. В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.4, 12.96, 14.6а Правил дорожнього руху.

В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «ЗАЗ-110247» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху.

4. В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, дії водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9б, 14.6а Правил дорожнього руху. Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 14.6а Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, дії водія автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

5. В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, технічна можливість водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 уникнути дорожньо-транспортної пригоди залежала від виконання ним вимог п. 14.6а Правил дорожнього руху.

В дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, технічна можливість водія автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортної пригоди залежала від виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху (т.1 а.с. 102-113);

- показаннями експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які повністю підтвердили свій висновок, а останній зазначив, що дії ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, з відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля, який досліджувався під час експертизи, було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 знаходиться фактично у лівій смузі руху у той момент, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_8 починав маневр повороту ліворуч;

- даними висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_16 №168-24 від 26.02.2024 року, згідно якого:

1. У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «СКС PGO-42ПП» не мав переваги на рух відносно водія автомобіля «ЗАЗ-110247».

2. З технічної точки зору поняття «небезпечна дорожня ситуація» може розглядатись відповідно до визначених термінів «небезпека для руху» та «перешкода для руху» п. 1.10 Правил дорожнього руху.

У заданій дорожній обстановці для водіїв автомобілів «СКС PGO-42ПП» та «ЗАЗ-110247» небезпека для руху або перешкода для руху не створюється;

3. У заданій дорожній обстановці, враховуючи проведене дослідження питання № 2, забезпечення безпеки дорожнього руху з боку водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» досягалась за умов, коли водій автомобіля «СКС PGO-42ПП» відмовиться від виконання маневру обгону автомобіля «ЗАЗ-110247» на перехресті та повернеться на раніше займану смугу.

У той же час водій автомобіля «ЗАЗ-110247» міг виконувати маневр лівого повороту на перехресті лише у випадку повернення автомобіля «СКС PGO-42ПП» на раніше займану смугу до перехрестя, а за інших умов забезпечення безпеки дорожнього руху з боку водія автомобіля «ЗАЗ-110247» не досягалось.

4. У заданій дорожній обстановці небезпека для руху або перешкода для руху водіям автомобілів «СКС PGO-42ПП» та «ЗАЗ-110247» не створюється, тому вирішення питання № 4, у контексті визначення можливості для кожного з водіїв запобігання зіткнення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху, з технічної точки зору, не може бути вирішена за підстав того, що технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для кожного із зазначених водіїв, за фактично заданих обставинах розвитку даної ДТП, залежить від відмови ними у виконання маневрів, про що докладно описано у питанні № 3.

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «СКС PGO-42ПП» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП зіткненню з автомобілем «ЗАЗ-110247», шляхом дотримання технічних вимог п. 14.6 (а, в) Правил дорожнього руху.

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ-110247» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП зіткненню з автомобілем «СКС PGO-42ПП», шляхом дотримання технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

5. У заданій дорожній обстановці небезпека для руху або перешкода для руху водію автомобіля «СКС PGO-42ПП» не створюється, тому вирішення питання № 5, у контексті визначення можливості для водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» запобігання зіткнення транспортних засобів з моменту виникнення небезпеки для руху, шляхом екстреного гальмування зупинити свій транспортний засіб не доїжджаючи до автомобіля «ЗАЗ-110247», з технічної точки зору, не може бути вирішена за підстав того, що технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «СКС PGO-42ПП», за фактично заданих обставинах розвитку даної ДТП, залежить від відмови ним у виконання маневру обгону на перехресті, про що докладно описано у питанні № 3.

У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «СКС PGO-42ПП» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП зіткненню з автомобілем «ЗАЗ-110247», шляхом дотримання технічних вимог п. 14.6 (а, в) Правил дорожнього руху.

6. У заданій дорожній обстановці у діях водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» вбачаються невідповідності технічним вимогам п. п. 12.4, 12.9 (6), 14.6 (а, в) Правил дорожнього руху.

У заданій дорожній обстановці у діях водія автомобіля «ЗАЗ-110247» вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

7. У заданій дорожній обстановці невідповідності дій водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» технічним вимогам п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку технічним характером ДТП зіткненням з автомобілем «ЗАЗ-110247».

У заданій дорожній обстановці невідповідності дій водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» технічних вимог п. п. 12.4, 12.9 (6), 14.6 (в) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП зіткненням з автомобілем «ЗАЗ-110247».

У заданій дорожній обстановці невідповідності дій водія автомобіля «ЗАЗ-110247» технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП зіткнення з автомобілем «СКС PGO-42РР»;

- показаннями експерта ОСОБА_16 , який повністю підтвердив свій висновок та зазначив, що в даній дорожній ситуації автомобіль «СКС PGO-42РР» виконував довготривалий маневр обгону двох транспортних засобів. Автомобіль «ЗАЗ-110247» почав виконувати маневр повороту ліворуч, коли автомобіль «СКС PGO-42РР» знаходився фактично на зустрічній смузі руху. Дії ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний пункт ПДР не має інших тлумачень. Експерт має вирішувати лише технічний аспект правила дорожнього руху, а п.1.4. ПДР не є технічним аспектом і тому він не застосовується і не досліджується експертом, так як це виходить за межі його повноважень;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 №СЕ-19/108-22/11827-ІТ від 05.10.2022 року, згідно якого:

1. На момент проведення огляду та експертного дослідження робоча ОСОБА_18 система автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилась у працездатному стані, рульове керування та ходова частина перебували у стані відмови.

2. Відмова працездатності рульового керування та ходової частини автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 126-136);

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 №СЕ-19/108-22/11824-ІТ від 04.10.2022 року, згідно якого:

1. На момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані, ходова частина перебувала у стані відмови.

2. Визначити, коли відносно моменту дорожньо-транспортної пригоди виникла відмова ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 у вигляді відсутності надлишкового тиску повітря в шині переднього правого колеса не є можливим, оскільки дане питання виходить за межі компетенції експерта при проведенні інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів». Отже, в цілому визначити стан ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 до моменту дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим. Виявлене та описане вище пошкодження ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_4 вигляді деформації нижнього поперечного важеля підвіски переднього правого колеса виникло в момент дорожньо-транспортної пригоди.

3. Відповісти на питання стосовно відмови ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 у вигляді відсутності надлишкового тиску повітря в шині переднього правого колеса можливо лише після вирішення питання щодо моменту виникнення зазначеної відмови. Враховуючи, що по зазначеній вище причині визначити стан ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 до моменту дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим, то відповісти на дане питання стосовно ходової частини досліджуваного автомобіля в цілому не є можливим. При цьому, відповідь на дане питання стосовно виявленого та описаного вище пошкодження ходової частини автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний НОМЕР_5 у вигляді деформації нижнього поперечного важеля підвіски переднього правого колеса позбавлена логічного сенсу, оскільки воно виникло в момент дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 141-149);

- даними висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради ОСОБА_19 №1461 п від 28.09.2022 року, згідно яких:

1. За даними з медичної карти стаціонарного хворого №11152 із КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР у ОСОБА_5 , 2000 р.н. були виявлені наступні тілесні ушкодження:

1.1. Закритий, стабільний перелом передньої, задньої дуг 1 шийного хребця зліва без зміщення (Джефферсона), кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, у відповідності до пп. 2.1.1.а, 2.1.2., 2.1.3.е «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

П. 2.1.1. «Правила...» Ознаки тяжкого тілесного ушкодження:

А) небезпека для життя;

П. 2.1.2. «Правила...» Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п.2.1.3.0) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

2.1.3. До ушкоджень, що небезпечні для життя, належать:

Е) переломо-вивих та переломи тіл чи обох дуг шийних хребців, односторонні переломи дуг І або ІІ шийних хребців, а також переломи зубовидного відростка ІІ шийного хребця; в тому числі без порушення функції спинного мозку;

1.2. «Садна грудної клітки» (без точного зазначення кількості та локалізації) як кожне окремо так і у сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження у відповідності до пп. 2.3.26, 2.3.5. «Правила...»

П. 2.3.2. «Правила...» Легке тілесне ушкодження може бути таким, що:

Б) не спричинило зазначених наслідків.

П. 2.3.5. «Правила...» Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначною стійкої втрати працездатності, це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

2. Тілесне ушкодження, вказане у п.1.1. цих підсумків, утворилося за механізмом значного вістового навантаження в напрямку згори до низу, при якому відбулося розширення кільця першого шийного хребця за рахунок входження мищелків потиличної кістки між бічних мас атланту.

Тілесні ушкодження, вказані у п. 1.2 цих підсумків утворилися внаслідок впливу (впливів) тупого предмета на травмовані ділянки шкіри грудної клітки під кутом (по дотичній).

Всі тілесні ушкодження утворилися за механізмом тупої травми.

Морфологічних характеристик тілесних ушкоджень, які б дозволяли визначити послідовність їх виникнення аналізом наданих в розпорядження матеріалів не виявлено.

3. Зважаючи на відомості викладені в анамнезі захворювання, даних з супровідного листа швидкої медичної допомоги, характеру та локалізації тілесних ушкоджень у постраждалого не можна виключити утворення тілесних ушкоджень під час досліджуваної ДТП (т.1 а.с. 117-119);

- даними протоколу огляду флеш-накопичувача «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb, від 21.10.2022 року, згідно якого встановлено, що на ньому мається відеозапис «НП3250-000586», який відображає обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 30.08.2022 року на регульованому світлофором перехресті вул. Культурної з вул. Таманською в м. Запоріжжі, за участю водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . При його відкритті за допомогою програми «Media Player Classic» встановлено, що він дійсно зафіксований відео-реєстратором «70mаі» автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_6 . В правому верхньому куту відображаються дата та час.

Під час дослідження вказаного відеозапису встановлено, що о 08 год. 34 хв. 05 сек., водій ОСОБА_5 , керує автомобілем «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_7 АДРЕСА_3 , змінює напрямок свого руху ліворуч, виїжджає на смугу зустрічного руху, виконуючи маневр обгону транспортних засобів, які рухаються попереду нього. В попутному з ним напрямку попереду перебуває автомобіль «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

На 08 год. 34 хв. 09 сек., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в`їхавши на регульоване світлофором перехрестя з вул. Таманською, при увімкненому зеленому його сигналі, з увімкненим показником лівого повороту, виконує маневр лівого повороту в той час, коли автомобіль «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , рухається позаду нього, в попутному з ним напрямку, перебуваючи на попутній та зустрічних смугах одночасно (т.1 а.с. 150-155);

- даними протоколу огляду оптичного носія інформації CD-R «Verbatim», загальним об`ємом 700 Мб від 23.09.2022 року, згідно якого встановлено, що на ньому маються 13 фотознімків та три відеозаписи обставин та механізму ДТП, яке відбулося 30.08.2022 року, близько 08 год. 40 хв. на регульованому світлофором перехресті вул. Культурної з вул. Таманською у м. Запоріжжі. При цьому, відеозапис «20220920_141229» відображає лише рух автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вже в маневрі лівого повороту, а також рух автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вже по середині проїзної частини. Момент їх зіткнення, а також рух автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту початку виконання маневру лівого повороту (момент його початку), рух автомобіля «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до моменту виїзду на смугу зустрічного руху (момент його виїзду на неї), на відеозаписі « НОМЕР_8 » не відображаються (т.1 а.с. 122);

- даними висновку спеціаліста ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_20 №10190 від 10.08.2023 року, згідно якого:

1. Швидкість автомобіля «СКС PGO-42ПП», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед зіткненням транспортних засобів під час руху між зазначеними у дослідницькій частині висновку орієнтирами складала 19,64 м/с, що відповідає 70,7 км/год.

2. Водій автомобіля «СКС PGO-42ПП», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент, коли водій автомобіля «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч, здійснював рух перебуваючи одночасно на попутній та зустрічній смугах руху (т.1 а.с. 234-248);

- показаннями спеціаліста ОСОБА_20 , який під час судового розгляду повністю підтвердив свій висновок №10190 від 10.08.2023 року і додатково зазначив, що фактично автомобіль «СКС PGO-42ПП», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент, коли водій автомобіля «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч, здійснював рух по середині проїзної частини;

- речовими доказами: транспортними засобами: «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , флеш-накопичувачем «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb (т.1 а.с. 155), оптичним носієм інформації CD-R «Verbatim», загальним об`ємом 700 Мб (т.1 а.с. 121).

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що кожен окремо та у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Також, у судовому засіданні були досліджені наступні документи:

- витяг з кримінального провадження №0001472, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.08.2022 року, згідно якого слідчими, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження є слідчий ОСОБА_21 ; прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво: ОСОБА_4 , ОСОБА_22 ; кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст.286 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «30.08.2022 близько 08 год. 40 хв., водій ОСОБА_5 , поліцейський УПП в Запорізькій області, керуючи службовим автомобілем «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Культурної, від вул. Олександра Говорухи в напрямку вул. Дослідна станція в м. Запоріжжі, на регульованому світлофором перехресті з вул. Таманською, при увімкненому зеленому сигналі світлофора, почав виконувати маневр обгону автомобіля «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухаючись з увімкненим показником лівого повороту, на зазначеному перехресті почав виконувати маневр лівого повороту, внаслідок чого відбулося їх зіткнення. В результаті ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні» (т.1 а.с.68);

- постанова першого заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_23 про призначення групи прокурорів по кримінальному провадженню №0001472 - ОСОБА_4 , ОСОБА_22 (т.1 а.с.70).

Вказані процесуальні документи, на думку суду, безпосередньо не вказують на винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, проте дають підстави для висновку про дотримання слідчим належної процедури внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Судом також перевірялися доводи і твердження сторони захисту, висунутих на виправдування ОСОБА_8 , але вони не знайшли підтвердження у судовому засіданні. Крім того, суд розглянув клопотання сторони захисту про визнання окремих доказів недопустимими.

Щодо невідповідності дій ОСОБА_5 Правилам дорожнього руху і знаходження їх у причинному зв`язку з подією ДТП

Судом за клопотанням сторони захисту з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя були витребувані копії справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_5 .

З вказаних матеріалів вбачається, що 11.11.2022 року відносно ОСОБА_5 працівником поліції було складено протокол серії НОМЕР_9 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

До зазначеного протоколу були долучені копії матеріалів з кримінального провадження №0001472, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.08.2022 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (витягу з ЄРДР; протоколу огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди від 30.08.2022 року, схеми та фототаблиці до нього; матеріалів висновку експерта судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 , виписки із медичної картки ОСОБА_5 ).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_5 закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення на особу адміністративного стягнення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.05.2023 року скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 року та постановлено нову, якою визнано ОСОБА_5 винним за ст.124 КУпАП (встановлено порушення останнім п.14.6а Правил дорожнього руху), справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_5 закрито на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку зі спливом строку накладення на нього адміністративного стягнення.

Крім того, за клопотанням захисника судом були витребувані копії матеріалів службового розслідування відносно потерпілого ОСОБА_5 .

Згідно висновку службового розслідування від 27.09.2022 року ОСОБА_24 30.08.2022 року під час керування службовим транспортним засобом «PEUGET-301», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні) за адресою: м. Запоріжжя, перехрестя вул. Культурна - вул. Таманська порушив вимоги підпунктів 10.1, 14.6.а Правил дорожнього руху, що має наслідком ДТП з транспортним засобом «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року закону 2337-VIII, пунктів 1, 10, 12 підпункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 12.2017 № 6086, підпункту 1 пункту 6 розділу І Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 757 від 07.09.2017, з урахуванням вимог частини 13 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року 2337-VIII, до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_5 обмежитись раніше застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді зауваження.

Отже, факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_5 доведений у судовому засіданні показаннями самого потерпілого, свідків, обвинуваченого та висновками інженернотранспортних експертиз і не заперечується стороною потерпілого.

Водночас, порушення учасником дорожнього руху правил саме по собі не виключає винуватість іншого учасника руху, і створення небезпеки учасником дорожнього руху, яку водій був у стані виявити, не звільняє того від обов`язку вжити заходи, необхідні для уникнення або зменшення шкідливих наслідків від створеної небезпеки.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що водій транспортного засобу «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні) ОСОБА_5 порушив вимоги ПДР, проте це не є обставиною, яка свідчить про невинуватість обвинуваченого.

Аналогічний правовий висновок міститься у п.29 Постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 490/10025/17 (провадження № 51-6116 км 19).

Стосовно твердження сторони захисту, що автомобіль потерпілого ОСОБА_5 не знаходився на зустрічній смузі руху, коли він почав виконувати маневр повороту ліворуч.

Експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_16 у своєму висновку №168-24 від 26.02.2024 року під час дослідження встановив:

«…при багаторазовому перегляді відеозапису № 1 (дорожньо-транспортної пригоди з відео реєстратора) візуально визначається найінформативніший проміжок часу, який передає загальні відомості про задану ДТП.

Отже у проміжку часу приблизно з 08:34:05 по 08:34:08 автомобіль «СКС PGO-42ПП» виконує маневр обгону автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_10 . У зазначеному проміжку часу в поле зйомки відеореєстратора потрапляє автомобіль «ЗАЗ-110247», який рухається прямолінійно у напрямку до перехрестя.

При подальшому перегляді візуально визначається, що у проміжку часу, приблизно з 08:34:08 по 08:34:11 автомобіль «СКС PGO-42ПП» продовжує рух у наміченому напрямку у стані обгону (з виїздом на смугу зустрічного руху), а автомобіль «ЗАЗ-110247» при наближенні до перехрестя, на якому ввімкнений зелений сигнал світлофорного об`єкту, починає виконувати маневр лівого повороту. У цей же час у поле зйомки відеореєстратора відображається дорожня обстановка на перехресті, що зафіксована у схемі від 30.08.2022 та задана у якості вихідних даних ухвалою суду від 20.12.2023 року.

Під час огляду відеозапису «НП3250-000586», зафіксованого відео-реєстратором в автомобілі «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_6 встановлено, що о 08 год. 34 хв. 05 сек., водій ОСОБА_5 , керує автомобілем «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_7 АДРЕСА_3 , змінює напрямок свого руху ліворуч, виїжджає на смугу зустрічного руху, виконуючи маневр обгону транспортних засобів, які рухаються попереду нього. В попутному з ним напрямку попереду перебуває автомобіль «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 .

На 08 год. 34 хв. 09 сек., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в`їхавши на регульоване світлофором перехрестя з вул. Таманською, при увімкненому зеленому його сигналі, з увімкненим показником лівого повороту, виконує маневр лівого повороту в той час, коли автомобіль «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , рухається позаду нього, в попутному з ним напрямку, перебуваючи на попутній та зустрічних смугах одночасно.

Експерт ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_20 у своєму висновку №10190 від 10.08.2023 року під час дослідження встановив, що водій автомобіля «СКС PGO-42ПП», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент, коли водій автомобіля «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч, здійснював рух перебуваючи одночасно на попутній та зустрічній смугах руху.

Вказані результати дослідження ОСОБА_20 підтвердив і під час його допиту у судовому засіданні.

Потерпілий, та допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 також суду пояснили, що в момент, коли водій автомобіля «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочав маневр повороту ліворуч, автомобіль потерпілого здійснював рух перебуваючи на зустрічній смузі руху.

Таким чином, дані експертиз та показання потерпілого і свідків повністю спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що автомобіль «СКС PGO-42ПП» перебував у правій смузі руху і у нього не було підстав вважати, що фактично у нього є перешкода.

Цей факт також підтверджується висновком експертизи №10191 від 10.08.2023 року у розділі «Дослідження», де експерт ОСОБА_25 вказує: «При індикації часу 08:34:10 автомобіль ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 виїжджає на перехрестя з включеним лівим покажчиком повороту, починає пересікати траєкторію руху автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 та повертати ліворуч на вул. Таманську.

Автомобіль СКС PGO-42ПП, д/н 118722 в цей час рухається одночасно по попутній та зустрічній смугах руху (приблизно по середині проїзної частини) АДРЕСА_1 . Після виїзду на перехрестя та початку повороту ліворуч автомобіля ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 водій автомобіля СКС PGO- 42ПП, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 змінює напрямок руху, по смузі призначеній для руху в зустрічному напрямку виїжджає на перехрестя, де відбувається зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 . Після цього водій автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 допускає зіткнення автомобіля з опорою світлофорного об`єкта.

Отже, за таких обставин вважаю, що під час судового розгляду було встановлено факт наявності перешкоди (автомобіля під керуванням потерпілого) на початку виконання маневру повороту ліворуч обвинуваченим ОСОБА_8 .

Щодо посилання сторони захисту на правило п.1.4. ПДР України

Обґрунтовуючи свою позицію, сторона захисту посилається на правило 1.4 ПДР, яке передбачає, що «кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила", доводить, що обвинувачений, приймаючи рішення про здійснення свого маневру, був вправі розраховувати, що автомобіль інший учасник дорожнього руху потерпілий ОСОБА_5 не буде порушувати Правила дорожнього руху і після виконання маневру обгону повернеться на праву смугу руху.

Суд не погоджується з таким тлумаченням цього правила. Воно не означає, що водій вправі ігнорувати дійсну дорожню обстановку, яка склалася на момент прийняття ним рішення, у тому числі й небезпеку, що виникла внаслідок порушення ПДР іншим учасником.

Воно означає, що водій може розраховувати на те, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. Наприклад, водій, який розпочинає рух на перехресті на відповідний сигнал світлофора або регулювальника, вправі розраховувати, що протягом певного часу водії, яким проїзд заборонений, не розпочнуть рух і не створять перешкод для руху його автомобіля. За певних обставин це може позначитися на здатності водія своєчасно виявити небезпеку та відреагувати на неї, а, відповідно, за певних обставин зняти з нього відповідальність за наслідки ДТП.

Однак це не означає, що у разі, коли водій на момент, коли йому дозволено розпочати рух, виявляє на смузі свого руху перешкоду, наприклад, пішохода або автомобіль, що не встиг закінчити маневр, зелене світло або знак пріоритету дає йому право не звертати уваги на це і продовжувати рух, ігноруючи перешкоду.

Отже, основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити.

В даному випадку відсутні об`єктивні дані, з яких вбачалося, що ОСОБА_8 не мав можливості виявити створену для нього небезпеку ОСОБА_5 .

Так, під час початку маневру повороту ліворуч обвинуваченим автомобіль потерпілого не перебував на смузі свого руху, а в транспортному засобі ОСОБА_8 були у наявності усі дзеркала, щоб впевнитися у місці розташування автомобіля під керуванням ОСОБА_5 .

Крім того, на початку здійснення маневру поворота ліворуч (тобто коли автомобіль вже не перебував паралельно дорозі, а мав певний кут до неї у зв`язку з поворотом ліворуч), ОСОБА_8 через бокове скло водія міг впевнитися, що йому створена певна небезпека для руху. Жодних перешкод для цього камера відеореєстратора, встановлена в автомобілі СКС PGO-42ПП, держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), не зафіксувала.

Аналогічний правовий висновок міститься у п.п. 31-35 Постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 490/10025/17 (провадження № 51-6116 км 19).

Щодо твердження про невинуватість ОСОБА_8 у порушенні Правил дорожнього руху

За клопотанням сторони захисту під час судового розгляду суд призначав додаткову судову інженерно-технічну (автотехнічну) експертизу, проведену експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» ОСОБА_25 .

Відповідно до висновку вказаного експерта №10191 від 10.08.2023 року:

1. В даній дорожній обстановці при русі автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 відповідно до вимог ПДР України водій автомобіля ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не створював водію ОСОБА_5 небезпеки для руху.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 перед зіткненням не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України, тому визначати момент небезпеки для руху для водія ОСОБА_5 недоцільно.

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 створив водію автомобіля ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 небезпеку для руху.

3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не мав переваги перед водієм автомобіля ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 і повинен був надати останньому завершити маневр повороту ліворуч на перехресті.

4. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ЗАЗ-110247, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається, тому його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 14.6 а).б), 12.4 ПДР України. Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам 14.6 а).б), 12.4 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

5. В даній дорожній обстановці дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 експертним шляхом є методично недоцільним. Вказана можливість забезпечувалась у випадку дотримання водієм автомобіля СКС PGO-42ПП, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вимог п. 12.4 ПДР України для чого у водія не було перешкод технічного характеру

Під час свого допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_25 зазначив, що він підтверджує свій висновок, і дійсно ОСОБА_8 мав би виконувати п.10.1 Правил дорожнього руху України, але до того, як почав виконувати свій маневр поворот ліворуч. Перебуваючи вже на перехресті для ОСОБА_8 п.10.1 ПДР не діяв і останній мав право розраховувати на те, що й інший учасник виконає Правила дорожнього руху (п.1.4 ПДР). Після того, як ОСОБА_8 повернув, він повинен дивитися тільки туди, куди повертає, і не звертати увагу на дорожню ситуацію, яка відбувається позаду нього, у т.ч. не дивитися у дзеркало заднього виду. В даному в випадку водій ОСОБА_5 порушив п.14.6.а ПДР, що і стало причиною зіткнення транспортних засобів. Обвинувачений ОСОБА_8 у даному випадку діяв відповідно Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації обгону у автомобіля «СКС PGO-42ПП» не було, коли автомобіль «ЗАЗ-110247» почав маневр повороту ліворуч, так як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 рухався по середині дороги. Обгін розпочався за 20-30 метрів до перехрестя, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_8 вже повернув.

Зазначені показання та висновки експерта ОСОБА_25 (в частині не порушення правил дорожнього руху обвинуваченим) суд не приймає до уваги та відноситься до них критично, враховуючи, що вони повністю спростовані двома висновками аналогічних експертиз: висновком судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи експертів Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_14 та ОСОБА_15 №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року та висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_16 №168-24 від 26.02.2024 року та іншими доказами по даному кримінальному провадженню у сукупності.

Крім того, фактично експерт ОСОБА_25 у своєму висновку посилається на пріоритетність п.1.4 ПДР для ОСОБА_8 і вказаний пункт він вважає підставою відсутності причинного зв`язку з настанням ДТП.

Про хибність такого твердження суд виклав вище по тексту вироку.

Про помилковість експерта ОСОБА_25 також вказує і експерт Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_16 у своєму висновку №168-24 від 26.02.2024 року під час дослідження: висновки вказаної експертизи мають розбіжності з висновком експерта № 10191 від 10.08.2023 року у зв`язку з неповнотою проведеного дослідження та відхиленням від методик дослідження [6-8] занесених у Реєстр методик проведення судових експертиз (у частині оцінки дій водія автомобіля «ЗАЗ-110247» згідно 24 технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху та оцінці дій водія автомобіля «СКС PGO-42ПП» згідно технічних вимог п. п. 12.4, 12.9 (6), 14.6 (6, в) Правил дорожнього руху).

Отже, фактично експерт ОСОБА_16 вказав на відхилення від методик, використаних під час дослідження ОСОБА_25 , що безсумнівно впливає на оцінку судом як доказу висновку останнього.

Також, судом на підтвердження доводів сторони захисту, що ОСОБА_8 не порушував вимоги ПДР, була допитана свідком дружина обвинуваченого ОСОБА_26 , яка пояснила, що вранці 30.08.2022 року, її чоловік ОСОБА_8 керував автомобілем «Таврія» та віз її з дитиною до лікарні. Вона з дітьми знаходилася на задньому сидінні. На якій точно це було вулиці, вона не знає. Швидкість їхнього транспортного засобу була невеликою. Під час виконання повороту ліворуч, вона відчула удар і їхній автомобіль розвернуло, після чого зрозуміла, що сталося ДТП. В тій дорожній ситуації її чоловік не порушував Правила дорожнього руху. Після зіткнення бачила, що водій поліцейського автомобіля лежав на землі.

До показань ОСОБА_26 в частині того, що обвинувачений не порушував Правила дорожнього руху 30.08.2022 року, суд відноситься критично, так як остання є близьким родичем обвинуваченого і на думку суду зацікавлена у результаті судового розгляду. Крім того, ОСОБА_26 не має досвіду водія та не є фахівцем, спеціалістом і експертом щодо дослідження обставин і механізму ДТП. Також, її показання суперечать іншим доказам по даному кримінальному провадженню, а саме: показанням потерпілого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , висновкам судових інженерно-транспортних експертиз.

Сумніви сторони захисту щодо отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_7 було подане клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи відносно тілесних ушкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_5 , так як у сторони захисту були сумніви щодо наявності саме тяжких тілесних у потерпілого.

Ухвалою суду від 16.05.2024 року з КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради було витребувано медичну картку на ім`я хворого ОСОБА_5 та результатів КТ-дослідження головного мозку та ШВХ.

У судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_19 , який зазначив, що він підтверджує усі свої висновки. Діагноз ОСОБА_5 було встановлено не тільки за результатами КТ-дослідження (яке виявило тільки ознаки перелому), а він відповідав клініці хвороби потерпілого, яку встановив нейрохірург. Такий перелом (Джефферсона) є доволі рідкісним і при ньому дійсно хворий короткочасно перебуває на стаціонарному лікуванні.

Крім того, ухвалою суду від 16.08.2024 року суд залучив як спеціаліста завідувача відділення променевої діагностики і променевої терапії, лікаря рентгенолога КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_27 , який дослідивши знімки із зображеннями КТ-дослідження головного мозку та ШВХ на імя ОСОБА_5 зазначив про наявність перелому передньої, задньої дуг 1 шийного хребця зліва без зміщення (Джефферсона).

Також, судом були розглянуті клопотання сторони захисту щодо:

- визнання неналежними та недопустимими доказами висновків експертів ОСОБА_14 та ОСОБА_28 №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року та висновок експерта ОСОБА_16 №168-24 від 26.02.2024 року;

- визнання недопустимим доказом протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.08.2022 року.

Обґрунтовуючи клопотання щодо визнання недопустимими доказами висновків експертів, захисник зазначив, що вони ґрунтуються не на спеціальних знаннях експерта, а на їх вільному тлумаченні Правил дорожнього руху, припущеннях та не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Стверджуючи, що в діях ОСОБА_8 є невідповідності технічним вимогам п. 10.1 ПДР України, експерти не проводять жодних розрахунків, щоб обґрунтувати свої міркування. Експерти зазначають, що місце ДТП розташоване на регульованому перехресті, але при цьому взагалі не беруть до уваги правила проїзду регульованих перехресть, які регламентовані розділом 16 ПДР України.

Лише в одному випадку ПДР України зобов`язують водія переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону. Це водій повинен зробити у відповідності до п. 14.2.а лише перед початком обгону. При повороті ліворуч на перехресті, така вимога водію не висувається.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає водіям, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися в безпеці.

На відміну від нього пункти 16 розділу ПДР України наділяють водіїв перевагою у русі, або накладають на водіїв певні заборони при проїзді перехресть, зобов`язуючи дати дорогу певним учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Правила дорожнього руху не містять терміну «Переконатися у безпеці», проте ретельно проаналізувавши ПДР можна зробити висновок, що це вимога до водія, який виконує маневр, переконатися в наявності транспортних засобів, які мають перевагу у русі, оцінити відстань до них, їх швидкість та орієнтовний час їх зближення, а також оцінити час виконання маневру, щоб він не змушував водія транспортного засобу, який користується пріоритетом, застосовувати гальмування або маневрування.

Експерти зазначають, що ОСОБА_8 мав можливість уникнути зіткнення, лише відмовившись від виконання маневру повороту ліворуч, фактично ототожнюючи поняття «Переконатися в безпеці» та «Дати дорогу», що на думку сторони захисту є неприпустимим. Таким чином експерти хибно покладають на нього обов`язок дати дорогу автомобілю, що виконує обгін, який ПДР не встановлений і що він робити був не зобов`язаний.

Крім того, відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Водій ОСОБА_8 виконував поворот у місці, де це дозволено, і мав право розраховувати, що жоден з водіїв не буде виконувати обгін на перехресті. Отже водій ОСОБА_8 мав перевагу в русі, завчасно подав сигнал про намір повороту ліворуч чим заздалегідь попередив інших учасників дорожнього руху про намір виконання маневру.

Пункт 1.4 ПДР правил закріплює певні гарантії безпеки для сумлінних учасників дорожнього руху і є гарантією передбачуваності дорожньої ситуації на дорозі. Для водія ОСОБА_8 цей пункт Правил гарантував безпеку повороту ліворуч, оскільки він знав, що обгін на перехресті заборонений і тому він міг розраховувати, що ця заборона іншими учасниками дорожнього руху порушена не буде.

У своїх висновках експерти взагалі не встановлюють та не аналізують, коли ОСОБА_8 подав сигнал про намір повороту ліворуч, скільки часу він рухався з включеним покажчиком повороту, на якій відстані від місця зіткнення в цей час знаходився водій ОСОБА_5 . Проте відповідно до відеозапису дослідженому судом, ОСОБА_8 подав сигнал покажчиком лівого повороту щонайменше за 5 секунд до зіткнення. Покажчик лівого повороту на записі з відеореєстратора блимає 6 разів до того, як автомобіль ЗАЗ-110247 починає повертати ліворуч.

Ця обставина дає підстави вважати, що водій ОСОБА_5 був вчасно повідомлений про намір водія ОСОБА_8 виконати поворот ліворуч, бачив перехрестя попереду та достовірно знав, що обгін на перехресті заборонено і ОСОБА_5 мав утриматись від виконання маневру.

Твердження експертів про те, що подача сигналу про намір повороту не дає переваги у русі, не відповідає істині, оскільки подача сигналу не дає жодної переваги лише тому, хто її від самого початку не має, а ОСОБА_8 подача сигналу давала перевагу у відповідності до п. 14.2 ПДР України.

Експерти не визначають розташування транспортних засобів відносно ширини проїзної частини, і хоча під час допитів вони зазначили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався лівим колесом по зустрічній смузі, а правим по смузі руху водія ОСОБА_8 , жоден з експертів не провів власних розрахунків, і не довів що зіткнення виключалось би, за умови відмови водія ОСОБА_8 від виконання маневру і зупинки на своїй смузі руху. Тому їх висновок, що ОСОБА_8 мав можливість уникнути зіткнення шляхом відмови від маневру є суто припущенням.

Експерти взагалі не застосовують спеціальні знання та не проводять жодних розрахунків для визначення можливості водія ОСОБА_5 припинити обгін та повернутися на свою смугу руху або зупинитися до місця зіткнення. Так, вони не досліджують, на якій відстані від місця зіткнення знаходився автомобіль ОСОБА_5 в той момент, коли ОСОБА_8 розпочав маневр повороту ліворуч, і не визначають, чи мав він можливість повернутися на свою смугу, що виключало необхідність відмови від маневру водія ОСОБА_8 за логікою самих експертів.

Сам висновок експертів про необхідність утриматись від виконання маневру повороту ліворуч, якщо хтось, десь позаду, виїхав на зустрічну смугу, суперечить елементарній логиці, оскільки для безпечного виконання маневру достатньо певної відстані між транспортними засобами. При цьому вони не визначають цю відстань та не порівнюють її з віддаленням автомобіля ОСОБА_5 .

Так само експерти не визначають, як перевищення швидкості водієм ОСОБА_5 вплинуло на можливість водія ОСОБА_8 уникнути зіткнення.

В процесі руху водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою і відповідно реагувати на зміну об`єктивних умов, але на водія не покладається обов`язок передбачення небезпечних дій з боку інших осіб.

Крім того, під час допитів в судових засіданнях експерти зазначали, що їх висновки щодо недотримання водієм ОСОБА_8 п. 10.1 ПДР України ґрунтуються на методиці проведення експертних досліджень обставин ДТП.

Під час пошуку у відкритих джерелах стороною захисту було встановлено відсутність цих методик у відкритому доступі. Так само вони не були опубліковані у офіційних виданнях, що унеможливлює звинувачення ОСОБА_8 на їх підставі, у відповідності до ст. 3 КК України.

Розглядаючи вказане клопотання, суд не може погодитися із доводами сторони захисту, враховуючи таке.

У пунктах 91, 92 рішення у справі «Дель Ріо Прада проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що говорячи про «закон», ст. 7 посилається на те ж поняття, на яке Конвенція всюди у своєму тексті посилається при використанні цього терміну, поняття, яке включає законодавство та судову практику і передбачає вимоги щодо якості, особливо такі як доступність і передбачуваність. Ці якісні вимоги повинні бути виконані як стосовно визначення злочину, так і покарання, яке воно за собою тягне. Логічним наслідком того принципу, що закони повинні мати загальне застосування, є те, що формулювання законодавчих актів не завжди є чітким. Одним із стандартних методів регулювання нормами права є використання загальних категорій на відміну від вичерпних списків. Відповідно, багато законодавчих актів неминуче виписані з використанням таких термінів, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їх тлумачення та застосування є питанням практики. Як би чітко не була сформульована норма права, в будь-якій системі права, зокрема кримінального, існує неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба в з`ясуванні сумнівних моментів і адаптації до мінливих обставин. Знову ж таки, хоча визначеність є вельми бажаною, її може супроводжувати надмірна жорсткість, тоді як закон повинен бути в змозі адаптуватися до мінливих обставин.

Набуття особою права керування транспортними засобами унормовано Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 511). Держава, надаючи це право особі, яка бажає його набути, встановлює перед нею певні умови та зобов`язує їх виконати. Однією з таких умов є обов`язок особи підтвердити свої знання встановлених правил та дотримуватися їх. Виходячи з того, що у національному законодавстві транспортний засіб визнається джерелом підвищеної небезпеки, на водія як особу, яка набула право керування ним, покладається особливий тягар дотримання цих правил.

Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, суд констатує, що сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_8 за вищевказаних обставин був учасником дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» чітко передбачені обов`язки учасника дорожнього руху, серед яких є також і обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Отже обов`язок учасника дорожнього руху, яким на момент дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_8 , знати і неухильно виконувати вимоги ПДР чітко визначений у національному законодавстві.

Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вказане правило покликане не створювати перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху як водіям, так і пішоходам. Виконання вимог цього пункту водієм, який починає рух, перестроювання чи будь-яку зміну напрямку руху, є однією з умов безпеки дорожнього руху від початку і до закінчення маневру.

Чинними ПДР зобов`язано учасника дорожнього руху під час виконання певного маневру проявити особливу увагу до дорожньої обстановки, що покладає на нього додатковий тягар пильності з метою нестворення небезпеки для інших учасників руху (наприклад пункти 10.5, 10.6, 14.5 ПДР). Такий тягар міститься й у положенні п. 10.1 ПДР.

Таким чином, суд дійшов висновку, що положення п. 10.1 ПДР, порушення ОСОБА_8 якого встановлено судом сформульовано з достатньою чіткістю, щоб дати можливість учасникам дорожнього руху належно виконувати ці приписи.

Вказане порушення було встановлено висновками експертів ОСОБА_14 та ОСОБА_28 №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року та висновком експерта ОСОБА_16 №168-24 від 26.02.2024 року.

Ці висновки підготовлені компетентними особами, які на момент їх проведення мали певні повноваження (у т.ч. ліцензію на здійснення судово-експертної діяльностьі). Вони є результатом всебічного, об`єктивного, повного аналізу одержаних матеріалів про обставини, установлення яких було завданням експертиз; узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження та не спростовуються жодним із доводів та тверджень сторони захисту.

Помилковість, на думку суду, експертних висновків експерта ОСОБА_25 , які відрізняються від висновків вказаних експертів, суд аналізував вище по тексту вироку як і застосування у даному випадку п.1.4. ПДР України.

Стосовно того, що сторона захисту не знайшла у відкритих джерелах методики проведених експертиз, суд не вважає, що ця обставина дає підставу визнати такі висновки експертів недопустимими чи неналежними.

Думка сторони захисту, що експерти взагалі не застосовують спеціальні знання та не проводять жодних розрахунків у своїх висновках не відповідає дійсності, враховуючи зміст та аналіз експертного дослідження.

Твердження захисника, що обов`язок експертів передбачає визначити розташування транспортних засобів відносно ширини проїзної частини, також на думку суду є помилковим. Слідчим та судом таке конкретне питання не ставилося у процесуальних рішеннях щодо призначення експертиз. Таке питання не задавала і сторона захисту, коли ініціювала проведення повторного експертного дослідження.

Водночас, у своїй експертизі ОСОБА_16 детально аналізує відеозапис ДТП і вказує, що «при подальшому перегляді візуально визначається, що у проміжку часу, приблизно з 08:34:08 по 08:34:11 автомобіль «СКС PGO-42ПП» продовжує рух у наміченому напрямку у стані обгону (з виїздом на смугу зустрічного руху), а автомобіль «ЗАЗ-110247» при наближенні до перехрестя, на якому ввімкнений зелений сигнал світлофорного об`єкту, починає виконувати маневр лівого повороту». Тобто експерт вказує на розташування автомобіля «СКС PGO-42ПП» на дорозі при виниклій дорожній ситуації.

Обґрунтовуючи клопотання щодо визнання недопустимими доказами дані огляду місця ДТП, захисник зазначив, що вказаний огляд проводився без обвинуваченого, якого умисно повезли на проходження токсикологічної експертизи, та без його представника. По завершенню токсикологічної експертизи обвинуваченому не надали право зробити зауваження до протоколу та схеми ДТП не надавши до нього доступу.

Крім того, у певних пунктах протоколу огляду вказані невірні дані: в пункті 5 вказано відсутність наявності нерівностей та пошкоджень покриття проїзної частини (вибоїни, напливи, колійність, насипи), що підтверджується фото та відеодоказами з матеріалів кримінального провадження і цілком впливає на механізм ДТП та розуміння дорожньої ситуації.

В пункті 9 невірно вказано розташування будівель, так як аварія сталася ліворуч навпроти біолабораторії медичного закладу, праворуч навпроти автомайстерні, а не біля житлових будинків як вказано в протоколі. Це також видно з фотодоказів сторони захисту.

В 10 пункті невірно вказано режим роботи світлофора, а саме: вірно в ручному режимі, а не в автоматичному, що підтверджується свідком та фотознімками.

У протоколі огляду місця ДТП відсутня зупинка громадського транспорту, що відповідним під`їзним карманом до неї візуально збільшує ширину проїзної частини праворуч, яку погано видно на відеозаписі. Це підтверджується відеодоказом з матеріалів кримінального провадження.

Відсутня інформація про свідків та їх підписи у протоколі огляду місця ДТП.

Розглядаючи вказане клопотання суд критично відноситься до вказаних тверджень сторони захисту, враховуючи таке.

Огляд місця події у справах даної категорії є одним з найважливіших способів збирання доказів. Проведений вчасно, кваліфіковано і ретельно огляд місця ДТП дає змогу встановити дані та одержати відомості, що мають значення для справи, слугує гарантом успішного та об`єктивного розслідування злочину.

Огляд місця ДТП це початкова та невідкладна слідча дія, спрямована на дослідження території, де відбулася подія, що має ознаки злочину, або настав її результат, зміст якої утворює комплекс пізнавально-посвідчувальних операцій, що включають пошук, виявлення, закріплення, вилучення, дослідження, перевірку та оцінку слідів злочину та інших речових доказів. Правильність складання протоколу огляду місця події має важливе значення для подальшого відтворення подій ДТП та носить інформативний характер для проведення подальших експертиз у кримінальному провадженні.

Що стосується доводів про недопустимість даних протоколу огляду місця події через те, що обвинуваченого не було залучено до участі в цій слідчій дії.

Частиною 3 статті 237 КПК України не передбачено обов`язку слідчого забезпечити присутність потерпілого, підозрюваного, захисника, законного представника та інших учасників кримінального провадження під час огляду, а законом визначено лише можливість запрошення вказаних осіб бути присутніми при огляді місця події. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що слідчий залучив до проведення огляду двох понятих та спеціаліста.

Крім того, суд не вважає протиправними дії працівників поліції щодо направлення ОСОБА_8 на проходження огляду на стан сп`яніння (в момент, коли проводився огляд місця події), так як це передбачено п.2 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження), а також п.9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (проведення огляду водіїв транспортних засобів учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі, - обов`язкове).

Протокол огляду місця події та схема ДТП складені уповноваженою особою, відповідно до положень ст. ст. 104, 105, 237 КПК України; схема та фототаблиця доповнюють протокол огляду місця події, підтверджують викладені в ньому дані та повністю узгоджуються між собою. Сама слідча дія відбувалася за участі двох понятих, як передбачено кримінальним процесуальним законом.

Частиною 3 ст. 105 КПК України передбачено, що додатки до протоколу підписуються слідчим, спеціалістом, іншими особами, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Протокол огляду місця події та схема до нього підписані слідчим, понятими та спеціалістом, які брали участь у виготовленні схеми, ілюстративна фототаблиця підписана слідчим, що не протирічить положенням ч. 3 ст.105 КПК України. На схемі до протоколу ДТП схематично зображено місце зіткнення транспортних засобів «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 та «ЗАЗ-110247» реєстраційний номер НОМЕР_1 (яке у подальшому було підтверджено відповідною експертизою), характеристики проїзної частини, дорожнього покриття, наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, способу регулювання руху, умови освітленості, локалізацію пошкоджень на вказаних автомобілях, слідів від контакту транспортних засобів та сліди шин.

Заперечень щодо даних, внесених до протоколу не висловлювалося, жодних порушень прав учасників кримінального провадження під час проведення цієї слідчої дії судом не встановлено.

Певні неточності, зазначені на схемі ДТП (відсутність нерівностей та пошкоджень покриття проїзної частини; розташування будівель; відсутність зображення зупинки громадського транспорту), вважаю, що не вплинули на допустимість вказаного доказу з урахуванням показань потерпілого, свідків, обвинуваченого, а також вихідних даних, які використовувались при проведенні експертиз.

Тому, за вказаних обставин, дані протоколу огляду місця ДТП та додатків до нього (схема та фото таблиця) судом визнаються допустимими доказами.

Таким чином, суд вважає, що позиція сторони захисту про те, що дії ОСОБА_8 фактично не мали прямого причинно-наслідкового зв`язку з вчиненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спростовуються показаннями потерпілого, свідків, даними відеозапису з відеореєстратора, встановленого в автомобілі під керуванням ОСОБА_5 та висновками експертиз, дослідженими судом, визнаних судом належними і допустимими, а їх сукупність достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Під час судового розгляду було встановлено факт порушення обвинуваченим ОСОБА_8 п.10.1, а потерпілим ОСОБА_5 п.14.6а Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів.

ОСОБА_5 в результаті ДТП отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Усі доводи та твердження сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України були перевірені судом і не знайшли свого підтвердження.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховую ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (є необережним).

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, одружений, є батьком багатодітної сім`ї та має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_29 , 2020 року народження, ОСОБА_30 , 2022 року народження, ОСОБА_31 , 2024 року народження, працює, його вік та здоров`я.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження (у т.ч. порушення ПДР потерпілим під час даної дорожньо-транспортної пригоди), суд вважає, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але у мінімальному розмірі, встановленому у ч.2 ст.286 КК України.

З урахуванням вимог ст.75 КК України, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність фактів порушення процесуальної поведінки під час судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням з мінімальним терміном.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що ОСОБА_8 має великий водійський стаж (приблизно 20 років), під час якого відсутні дані щодо порушення ним Правил дорожнього руху; є вчителем, заробітна плата якого не є досить високою в Україні; має на утриманні трьох дітей: 2020, 2022 та 2024 року народження; дружина знаходиться у декретній відпустці; сину ОСОБА_32 необхідно здійснювати певні медичні процедури поза межами їхнього мешкання (у лікарні); також є внутрішньо переселеною особою з м. Маріуполя після військової агресії російських військ у 2022 році, тобто у м. Запоріжжі у нього відсутні достатні родинні зв`язки, які б могли надавати необхідну допомогу у мобільному переміщенні дітей та дружини.

За таких обставин вважаю за необхідне не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. На думку суду його застосування буде мати негативні наслідки для життя обвинуваченого і не є співрозмірним у даному випадку.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Розгляд цивільного позову

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 пред`явлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 : майнової шкоди у розмірі 20 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., а також процесуальних витрат (витрати на правову допомогу) у сумі 10 000 грн.

Під час судового розгляду сторона потерпілого відмовилася від позовних вимог майнової шкоди, мотивуючи своє рішенням тим, що не змогли надати суду відповідні докази її спричинення. Тому, суд вказані позовні вимоги залишає без розгляду.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 до суду надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , посилаючись на те, що розмір моральної шкоди занадто великий та такий, що не відповідає принципам справедливості, значно перевищує розмір розумного задоволення потреб потерпілої особи і має ознаки її безпідставного збагачення.

Потерпілий помилково вважає, що тілесні ушкодження йому заподіяв саме ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 обвинуваченому тілесних ушкоджень не завдав.

Така логіка є хибною, оскільки тілесні ушкодження заподіяні не внаслідок бійки, під час якої її учасники наносили удари один одному, а в результаті ДТП, яке сталося через порушення Правил дорожнього руху самим потерпілим.

Захисник вважає, що у даному випадку повинна бути застосована інша логіка, відповідно до якої за наявності порушень ПДР України в діях кожного учасника ДТП, кожен заподіює тілесні ушкодження сам собі, а не один одному.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню і у позові буде відмовлено у повному обсязі, тому ОСОБА_7 вважає, що відсутні підстави і для стягнення процесуальних витрат у виді правової допомоги з обвинуваченого.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на думку суду, повністю доведена.

Обґрунтовуючи свій цивільний позов, потерпілий ОСОБА_5 вказав, що своїми діями обвинувачений спричинив йому фізичний біль та душевні страждання. Під час ДТП він отримав значні тілесні ушкодження і досить тривалий час знаходився на лікуванні. Від спричинених травм він зазнав нестерпного фізичного болю, який не загоївся і до теперішнього часу. Тривалий час він повинен був відвідувати лікарняні заклади та перебувати у незвичних умовах, а через отримані травми вимушений був звертатися за сторонньою допомогою, навіть за для елементарного нагляду за собою. Все зазначене завдало йому додаткові моральні страждання. Зменшивши розмір шкоди з урахуванням спільної вини, потерпілий вважаю, що буде розумним та справедливим стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 150 000 гривень.

Суд вважає, що вказані потерпілим обставини: спричинення йому фізичних та душевних страждань не викликають сумнівів, враховуючи отримані ним тілесні ушкодження. Оцінюючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , зміни нормального ритму життя (відсутність можливості певний час здійснювати трудову діяльність), необхідності певний період часу витрачати на лікування та відновлення здоров`я. Виходячи із засад виваженості та справедливості, відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити частково, а саме у сумі 15 000 грн.

Розгляд питання про процесуальні витрати

Потерпілий у своєму позові просив стягнути з обвинуваченого на його користь процесуальні витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн., що підтверджується описом робіт, у т.ч. які виконано та планується виконати адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Вказані витрати вважає співмірними із складністю справи, обсягом та часом витраченим адвокатом на виконання робіт (послуг), а також ціною позову.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілий ОСОБА_5 до свого позову додав додаткову угоду від 04.11.2022 року про внесення доповнень до Договору від 23.09.2022 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та квитанцію від 04.11.2022 року про сплату потерпілим ОСОБА_6 10 000 грн. за правничу допомогу по даному кримінальному провадженню.

Дослідивши надані представником потерпілого документи, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи №178/1522/18.

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (складання цивільного позову, клопотання про призначення повторної інженерно-транспортної експертизи та особиста участь у 21 судовому засіданні), суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого на користь позивача ОСОБА_5 понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 10 194 грн. 12 коп. за залучення експертів на проведення: судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження»; судової комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП» експертизи; двох судових інженерно-транспортних експертиз за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів».

Крім того, під час судового розгляду була проведена повторна інженерно-технічна (автотехнічна) експертиза, з процесуальними витратами у розмірі 18 174 грн. 72 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що вказані процесуальні витраті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз: №СЕ-19/108-22/10401-ІТ від 08.09.2022 року, №КСЕ-19/108-22/10403 від 16.09.2022 року, №СЕ-19/108-22/11827-ІТ від 05.10.2022 року, №СЕ-19/108-22/11824-ІТ від 04.10.2022 року, а також актом здачі-приймання висновку експерта №168-24), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Скасування арешту майна та вирішення долі речових доказів

Судом встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 30.08.2022 року слідчим було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого було вилучено автомобіль «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 належить ОСОБА_33 та автомобіль «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить УПП в Запорізькій області.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_34 від 02.09.2022 року на вказані вилучені автомобілі, а також на флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb було накладено арешт.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2024 року автомобіль «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був повернутий ОСОБА_8 на відповідальне зберігання до набрання законної сили судового рішення по даному кримінальному провадженню.

Згідно розписки від командира батальйону ОСОБА_35 останній отримав від слідчого на відповідальне зберігання автомобіль «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb було залишено в матеріалах кримінального провадження.

Постановами слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_21 від 30.08.2022 року та 23.09.2022 року: автомобілі «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «СКС PGO-42ПП» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb та оптичний носій інформації CD-R «Verbatim», загальним об`ємом 700 Мб, були визнані речовими доказами.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

В даному випадку автомобіль «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не підлягає спеціальної конфіскації. Цей транспортний засіб не є власністю ОСОБА_8 , тому навіть за наявності рішення суду про часткове задоволення цивільного позову, вважаю за необхідне зняти арешт на автомобіль, яким під час дорожньо-транспортної пригоди керував обвинувачений.

Крім того, враховуючи вимоги п.5 ч.9 ст.100 КПК України вважаю за необхідне зняти арешт і на автомобіль «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 та залишити його представнику власника транспортного засобу ОСОБА_36 .

Згідно п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

З пункту 1 частини 2 статті 99 КПК України вбачається, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Отже, враховуючи, що на флеш-накопичувачі «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb та на оптичному носії інформації CD-R «Verbatim», загальним об`ємом 700 Мб, мається інформація про обставини скоєної дорожньо-транспортної пригоди, тому вони є документами. З флеш-накопичувача «Samsung» доцільно зняти накладений арешт та продовжувати зберігати його в матеріалах кримінального провадження як і оптичний носій інформації CD-R «Verbatim».

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з вимогами ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_37 від 02.09.2022 року на транспортні засоби «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb.

Речові докази:

- транспортний засіб «ЗАЗ-110247», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_8 залишити останньому;

- транспортний засіб «СКС PGO-42ПП», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває на відповідальному зберіганні у командира батальйону УПП в Запорізькій області ОСОБА_38 залишити останньому;

- флеш-накопичувач «Samsung», загальним об`ємом 32 Gb, що перебуває у матеріалах кримінального провадження залишити у кримінальному провадженні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. і процесуальних витрат у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. та процесуальні витрати у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

У задоволенні інших позовних вимог потерпілого відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 28 368 (двадцять вісім тисяч триста шістдесят вісім) грн. 84 коп. за залучення експертів на проведення судових інженерно-транспортних і комплексної фототехнічної та інженерно-транспортної експертиз.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору та захиснику.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні під час його оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1