У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Дмитрівка, Бердянського району Запорізької області, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник, одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч.3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні № 0000387, відомості про яке 15.08.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_1 та 08.03.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду командира 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 . Так, приблизно на початку вересня 2024 року, однак не пізніше 09.09.2024, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого йому військовослужбовця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 1300 доларів США за включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для подальшого проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 . З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від підпорядкованого військовослужбовця ОСОБА_8 , до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 на початку вересня, однак не пізніше 09.09.2024, залучив підпорядкованого йому військовослужбовця водія НОМЕР_3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 водія-стрільця 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який погодився на незаконну пропозицію ОСОБА_4 щодо одержання неправомірної вигоди від військовослужбовця ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_9 на виконання раніше обумовленого з ОСОБА_4 . план, 09.09.2024 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що для вирішення питання про включення останнього до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 необхідно надати неправомірну вигоду в загальній сумі 1300 дол. США. У подальшому ОСОБА_9 , 13.09.2024 о 12:00 год., перебуваючи в транспортному засобі Nissan X-Trail р.н. 15Т НОМЕР_4 , в якому також знаходився ОСОБА_4 , знаходячись на території непрацюючої автомобільної заправної станції ANP, що розташована на виїзді із АДРЕСА_2 (у напрямку с. Рокосово, Хустського р-ну, Закарпатської області), отримав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у сумі 500 дол. США, що станом на 13.09.2024 еквівалентно 20 637,15 грн., за вирішення питання щодо включення ОСОБА_8 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , які в подальшому, у не встановлений досудовим розсіванням час та місці, ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 . Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на одержання другої частини неправомірної вигоди від ОСОБА_8 у загальній сумі 1300 дол. США та бажаючи довести його до кінця, ОСОБА_9 з невстановлених досудовим розслідуванням обставин попросив свого співслужбовця ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , забрати другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 дол. США, у ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_10 20.09.2024 близько 13:27 год., перебуваючи на території об`єкта охорони 3 взводу 5 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (охорона моста прокладеного на річкою Боржава), що знаходиться в АДРЕСА_2 , діючи на прохання ОСОБА_9 , який переслідував спільний злочинний намір з ОСОБА_4 , одержав від ОСОБА_8 другу частину неправомірної вигоди у сумі 800 дол. США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 33155,60 грн., які ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 22:25 год. 20.09.2024 передав ОСОБА_9 .

В свою чергу, ОСОБА_9 , отримавши другу частину грошових коштів у загальній сумі 800 дол. США, на виконання та доведення їх спільного з ОСОБА_4 злочинного плану, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці передав грошові кошти останньому ( ОСОБА_4 ) за включення ОСОБА_8 до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групи осіб.

Крім цього, він же, командир 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у порушення вищевказаних вимог законодавства, вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, приблизно у другій половині вересня 2024 року, однак не пізніше 19.09.2024, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на пропозицію, обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у зв`язку із чим ОСОБА_4 запропонував начальнику штабу першому заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надати останньому неправомірну вигоду у сумі 5000 дол. США за включення ОСОБА_8 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку.

У подальшому ОСОБА_4 у період з 19.09.2024 по 20.09.2024 на виконання свого злочинного плану, неодноразово зв`язувався з першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , та в ході телефонних розмов, та шляхом надсилання повідомлень у месенджерах, підтверджував всій намір щодо надання ОСОБА_11 неправомірної вигоди у сумі 5000 дол. США, за включення підпорядкований йому військовослужбовців до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку.

Так, 20.09.2024 близько о 22:20 год. ОСОБА_4 , переслідуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , який за своєю посадою відповідно до положень відповідно до примітки ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи в штабі військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 надав ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 5000 дол. США, що станом на 20.09.2024 еквівалентно 207222,50 грн., в якості неправомірної вигоди за військовослужбовців, за включення ОСОБА_8 та інших підпорядкованим йому військовослужбовців, до списків військовослужбовців, які залишаються для проходження військової служби на території Закарпатської області у складі 710 окремої бригади охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , згідно наданого ним списку, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, на сьогодні мають місце обставини, які вказують на наявність декількох ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 задля уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; у кримінальному провадженні всі докази, ще не встановленні (не відшукані) і відповідно не дослідженні, а тому у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням його під вартою, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час слідства та судового розгляду; зважаючи, що до моменту затримання і повідомлення ОСОБА_4 про підозру, через об`єктивно виправдану потребу досудового розслідування проводились слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, відомості про факт та методи яких не підлягали/не підлягають розголошенню, а відтак особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню у провадженні ще не допитані. В такому разі, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло таких осіб, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на них з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду; підозрюваний будучи обізнаний про обставини кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню його обставин та в цілому належному виконанню завдань кримінального провадження; беручи до уваги, що підозрюваному інкримінуються умисні тяжкі корупційні кримінальні правопорушення, в тому числі досліджуються обставини можливої його причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати про присутність ризику вчинення ним інших злочинів.

Як зауважує слідчий, в даному кримінальному провадженні наявність виключності випадку, обумовлена тим, що, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , набуло значного суспільного резонансу, оскільки вказані злочинні дії останнього є вчиненими з надмірною зухвалістю та явною зневагою до народу України та інших військовослужбовців, які здійснюють збройну відсіч країни агресора. Зокрема, ОСОБА_4 отримував неправомірну вигоду від підпорядкованих йому військовослужбовців з метою залишення останніх на місці дислокації військової частини в межах Закарпатської області, при цьому вводячи оману вище військове командування про відсутність особового складу, яке може виконувати бойові завдання. Вказані дії призводять до ослаблення обороноздатності країни та підрив морального духу військових та суспільства. Випадки ухилення від служби негативно впливають на моральний дух інших військових, які сумлінно виконують свої обов`язки. Це може спричинити зниження мотивації, виникнення недовіри серед військовослужбовців і загальне зниження бойової ефективності. Коли одні військовослужбовці ухиляються від обов`язків шляхом здійснення корупційних злочинів, це створює нерівність і соціальну напругу серед інших, хто жертвує своїм життям і здоров`ям. Відповідно, усі зусилля органів державної влади та громадян України, а також інших підрозділів, які здійснюють збройну відсіч агресору, сконцентровані та зосереджені на здійсненні оборони України від російських загарбників. За викладених обставин, вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодіннями грошових коштів від солдатів ЗСУ, призводить не лише до дестабілізації морально-психологічного стану української армії, але й до суттєвих матеріальних і фінансових втрат коштів, які можуть бути скеровані за призначенням для забезпечення національної безпеки України. Також, наявність виключності випадку, передбачена ч. 5 ст. 182 КПК України, обумовлена тим, що вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, матеріальним станом ОСОБА_4 , а також перебуванням у власності відповідно до декларації за 2024 рік спільна сумісна власність його та дружини становить більше 25 000 доларів США та також в останніх перебувають земельні ділянки. Окрім того, враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та заволодіння грошовими коштами, то є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 має приховані додаткові доходи, що не були виявлені під час проведення первинних слідчих (розшукових) дій. Дії ОСОБА_4 в очах громадськості дискредитують діяльність Збройних Сил України з метою власного збагачення, що зможе привести до повалення ладу.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів з корисливих мотивів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, наявність по справі реальних ознак справжнього реального інтересу, що кримінальне правопорушення вчинене у сфері, яка тісно переплітається із інтересами держави у сфері оборони та національної безпеки в умовах воєнного стану, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_4 , з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі не менше 165,1 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 500 000 грн. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, та утримувати у Закарпатській установі виконання покарань №9 ДУ «(Закарпатської УВП №9). У разі визначення застави, визначити заставу у розмірі 165,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 000 гривень, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні №0000387 від 15.08.2024 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Підстав для ініціювання допиту свідків під час судового розгляду щодо обрання запобіжного заходу немає.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання слідчого, з підстав викладених у письмових запереченнях, просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний час доби. Вважає ризики необгрунтованими належними доказами, підозрюваний має стікі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні 2 дітей, у клопотанні не обгрунтовано неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1, ч.1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 369 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що 20.09.2024 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та пропозиції обіцянці службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує обіцяє та надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених 3 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт про виявлені обставини вчинення кримінальних правопорушень №17/6/4-3847НТ від 13.08.2024; повідомлення про виконання доручення №17/6/4-3875НТ від 17.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 20.08.2024; повідомлення щодо виконання доручення №17/6/4-4324НТ від 18.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.09.2024; протокол вручення речей (грошей) від 17.09.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.09.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.09.2024, 21.09.2024; доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 21.09.2024, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №17 від 24.03.2022; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №92 від 01.04.2024; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 21.09.2024, повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.09.2024, а також надані стороною захисту свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 22.10.2011; свідоцтво про народження ОСОБА_12 серії НОМЕР_6 від 17.11.2014; свідоцтво про народження ОСОБА_13 серії НОМЕР_7 від 16.04.2018; довідку №360 від 21.09.2024; службова характеристика відносно ОСОБА_14 від 21.09.2024, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, злочини, передбачені ч. 3 ст. 368 КК України, ч. 3 ст. 369 КК України є тяжкими злочинами, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії ще не завершені, особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню у провадженні ще не допитані. В такому разі, застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло таких осіб, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на них з метою зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду; а враховуючи встановлений порядок допиту свідків, суд приймає як докази допити, надані у судовому засіданні під час судового розгляду. Підозрюваний, будучи обізнаним про обставини кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин, беручи до уваги, що підозрюваному інкримінуються умисні тяжкі корупційні кримінальні правопорушення, в тому числі досліджуються обставини можливої його причетності до вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати про присутність ризику вчинення ним інших злочинів.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність обґрунтованих ризиків, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного, на які посилається сторона захисту, не можуть бути безумовними підставами для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновки слідчому судді про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання захисника про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, з урахуванням наданих доказів, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочинів, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн.), відповідно становить 242240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні №0000387 від 15.08.2024 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 22 год. 20 хв. 20 вересня 2024 року.

Встановити строк дії ухвали до 16 листопада 2024 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

не відлучатися з Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні №0000387 від 15.08.2024 року;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом у нічний час.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1