У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Велятино Хустського району Закарпатської області, з вищою освітою, неодруженої, працюючої медичною сестрою в КНП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Хустської міської ради, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 13.02.2023, розпочатого за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_4 , будучи працівником КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, користуючись тим, що на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, на підставі підроблених медичних документів, сприяла у незаконному переправленні через державний кордон України громадянина України, якому заборонено виїзд за межі території України.

Так, ОСОБА_4 , будучи медичним працівником КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, реалізовуючи спільний злочинний умисел спрямований на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з метою особистого незаконного збагачення, 11.08.2023 о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи у АДРЕСА_2 , у приміщенні службового кабінету КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради зустрілась з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, та у ході вказаної зустрічі повідомила останнього, що може посприяти йому у незаконному перетині державного кордону України шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, на підставі яких ОСОБА_9 , буде визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надасть змогу останньому протиправно перетнути державний кордон України, а також, під час цієї зустрічі, ОСОБА_4 , з метою вирішення вказаного питання щодо сприяння ОСОБА_9 у незаконному перетині державного кордону України, отримала від останнього грошові кошти у сумі 5000 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 28.04.2023 становить 182 830,00 гривень), як грошову винагороду за сприяння з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інших наразі достовірно невстановлених осіб у протиправному переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з метою особистого протиправного збагачення, 04.07.2024 о 10 годині 04 хвилин у АДРЕСА_3 , у приміщенні кафе «Фокус», зустрівся з ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, де з метою вирішення питання щодо сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України, шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, на підставі яких ОСОБА_9 , буде визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надасть змогу останньому протиправно перетнути державний кордон України, отримав від ОСОБА_9 , додаткові грошові кошти у сумі 1500 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 04.07.2024 становить 61 139,85 гривень), як грошову винагороду за сприяння з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інших наразі достовірно невстановлених осіб у протиправному переправленні останнього через державний кордон України.

Так, у період з 11.08.2023 по 19.08.2024 ОСОБА_4 , будучи медичним працівником КНП «Лікувально-діагностичний центр» Хустської міської ради, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими наразі достовірно невстановленими особами, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, сприяла ОСОБА_9 в усуненні перешкод у незаконному переправленні останнього через державний кордон України, шляхом виготовлення завідомо неправдивих офіційних медичних документів, у тому числі свідоцтва про хворобу, на підставі яких ОСОБА_9 , визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, що надало останньому право на протиправний перетин державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

У ході досудового розслідування, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України та згідно п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано - у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.

Слідчий зазначає, що наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується наступними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом начальника Хустського МРВ УСБУ в Закарпатській області від 13.02.2024, протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2023, 15.05.2024, протоколом про результати отримання грошових коштів від 11.08.2023, протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів від 1108.2023, протоколом за результатами проведення НСРД контролю за вчиненням злочину від 19.09.2023, протоколом огляду та вилучення в особи предметів, отриманих у ході проведення контролю за вчиненням злочину від 22.06.2024, випискою з історії хвороби від 29.01.2024, випискою №00594 із медичної карти амбулаторного хворого від 29.01.2024 виданої Психо-наркологічним відділенням КНП «Лікувально-діагностичний центр» ХМР, випискою №271 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9 від 26.02.2024 виданої КНП «Закарпатський облесний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», актом дослідження стану здоров`я №271 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9 від 26.02.2024 виданої КНП «Закарпатський облесний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», висновок лікаря ІНФОРМАЦІЯ_4 про стан здоров`я ОСОБА_9 до акту № 271, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №7943 від 08.04.2024 виданої КНП «Хустська центральна лікарня ім. Віцинського», актом обстеження стану здоров`я за №9556/1623 від 04.07.2024 виданого КНП «Хустська центральна лікарня ім. Віцинського», із завідомо неправдивими відомостями щодо медичного діагнозу ОСОБА_9 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 ), направленнями ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 на медичні обстеження від 02.02.2024 за №376, постанови ВЛК «Про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальність», на підставі ст. 40 А графи ІІ Розкладу хвороб, протоколу №221 (1/3259) від 19.08.2024, ОСОБА_9 визнаний таким як непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, протоколом огляду і вилучення у особи предметів отриманих у ході проведення контролю за вчиненням злочину від 06.08.2024, протоколом за результатами проведення НСРД аудіо,- відеоконтроль особи від 29.11.2023, протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 18.09.2023, протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 29.11.2023, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення зазначає, що під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1. Запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

2. Запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

3. Запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

4. Запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий у клопотанні вказує, що інший запобіжний захід, окрім обрання тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, що вона може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо клопотання сторони обвинувачення заперечила.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні подав письмові заперечення, які долучено до матеріалів справи, та зазначив, що з поданим клопотанням не згідні, жоден із зазначених ризиків не існує, та такі не підтверджені, та не має жодних підстав вважати, що його підзахисна буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Вказав, що підозра не обгрунтована, крім того ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, та буде виконувати свої процесуальні обов`язки. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та позицію захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.08.2024 року, ОСОБА_4 затримано о 09 год. 16 хв. 21.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.208 КПК України.

21 серпня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000052 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.366, ч.3 ст.368 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме: сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт начальника Хустського МРВ УСБУ в Закарпатській області від 13.02.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2023, 15.05.2024, протокол про результати отримання грошових коштів від 11.08.2023, протокол ідентифікації та вручення грошових коштів від 1108.2023, протокол за результатами проведення НСРД контролю за вчиненням злочину від 19.09.2023, протокол огляду та вилучення в особи предметів, отриманих у ході проведення контролю за вчиненням злочину від 22.06.2024, виписка з історії хвороби від 29.01.2024, виписка №00594 із медичної карти амбулаторного хворого від 29.01.2024 виданої Психо-наркологічним відділенням КНП «Лікувально-діагностичний центр» ХМР, виписка №271 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9 від 26.02.2024 виданої КНП «Закарпатський облесний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», акт дослідження стану здоров`я №271 із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_9 від 26.02.2024 виданої КНП «Закарпатський облесний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», висновок лікаря ІНФОРМАЦІЯ_4 про стан здоров`я ОСОБА_9 до акту № 271, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №7943 від 08.04.2024 виданої КНП «Хустська центральна лікарня ім. Віцинського», акт обстеження стану здоров`я за №9556/1623 від 04.07.2024 виданого КНП «Хустська центральна лікарня ім. Віцинського», із відомостями щодо медичного діагнозу ОСОБА_9 (зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 ), направлення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 на медичні обстеження від 02.02.2024 за №376, постанова ВЛК «Про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальність», на підставі ст. 40 А графи ІІ Розкладу хвороб, протокол №221 (1/3259) від 19.08.2024, ОСОБА_9 визнаний таким як непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, протокол огляду і вилучення у особи предметів отриманих у ході проведення контролю за вчиненням злочину від 06.08.2024, протокол за результатами проведення НСРД аудіо,- відеоконтроль особи від 29.11.2023, протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 18.09.2023, протокол за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 29.11.2023, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній в разі визнання винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, експерта, спеціаліста слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками, експертами, спеціалістами і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Слідчим суддею враховано зазначені захисником обставини, однак суд не вважає їх такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, злочин вчинено умисно, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваної, а саме, що остання має вищу освіту, неодружена, працює медичною сестрою в КНП " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Хустської міської ради, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

При цьому, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваної, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 18 жовтня 2024 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ,) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків визначити до 18 жовтня 2024 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній та захиснику.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1