Справа № 352/2262/24
Провадження № 1-кп/352/267/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в місті Івано-Франківську в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2024 року за № 0000072

відносно ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Самарканд, Узбекистан, зареєстрований: АДРЕСА_1 , громадянин України, фізична особа-підприємець, освіта вища, одружений, двоє неповнолітніх дітей на утриманні, не судимий

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України ( далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини

До Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000072 від 14 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, в якому зазначено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності

До обвинувального акта долучено заяву ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_3 , в якій обвинувачений зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження згідно статті 302 Кримінального процесуального кодексу України, згодний на розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні,

Відповідно до частини другої статті 382 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В зв`язку із викладеним, обвинувальний акт розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінальних проступків ОСОБА_2 та кваліфікує його дії:

-за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України за ознаками: пособництва в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і який надає спеціальне права фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання

-за частиною четвертою статті 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

2.Органом досудового слідства встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження обставини та судом визнане доведеним формулювання обвинувачення в тому, що

ОСОБА_2 в серпні 2023 року, достовірно знаючи, що на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан та те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного видається територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, з метою звільнення від обов`язку мобілізації, керуючись корисливим мотивами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою посібництва у підробленні офіційного документа (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного) надав невстановленій досудовим розслідуванням особі своє фото та інформацію з анкетними даними для виготовлення документу щодо непридатності його до військової служби та внесення їх до підробленого офіційного документа , чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 358 КК України.

В подальшому невстановлена особа, використовуючи надані ОСОБА_2 фотокартку та його анкетні дані, а також реквізити ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів умисно виготовила підроблений офіційний документ - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 09 лютого 2023 року на ім`я ОСОБА_2 , та внесла до нього завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням його з військового обліку, а також нанесла завідомо підроблені відтиски печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 та дані із підробленим підписом керівника вказаної установи, який видав документ, що не відповідає дійсності. Наприкінці серпня 2023 року невстановлена особа передала ОСОБА_2 вказаний підроблений офіційний документ для подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України за ознаками пособництва в підробленні офіційного документа, яке видається державою установою і звільняє від обов`язків, з метою його подальшого особистого використання.

Крім того, 14 червня 2024 року, близько 08 години 00 хвилин, перебуваючи на АДРЕСА_2 біля кільцевої розв`язки, ОСОБА_2 ,

достовірно знаючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 09 лютого 2023 року, видане на його ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби і зняття з військового обліку, під час перевірки військово-облікових документів умисно пред`явив і надав його працівника відділення поліції АДРЕСА_2 , чим використав вказаний завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною четвертою статті 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

3.Щодо призначення покарання

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має двох неповнолітніх дітей. Обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався.

В обвинувальному акті вказано що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку. Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується щире каяття ОСОБА_2 та активне сприяння розкриттю кримінального проступку з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_2 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, зокрема повідомлення конкретної інформації щодо обставин та/або особи, яка виготовила завідомо підроблене тимчасове посвідчення.

Одночасно Суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання, не встановлені судом та посилання на такі обставини відсутнє в обвинувальному акті.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкціями частин першої та четвертої статті 358 КК України передбачені такі альтернативні види покарання, як штраф, пробаційний нагляд або обмеження волі.

Не дивлячись на позитивні риси особи обвинуваченого, зокрема що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, офіційно працевлаштований, є батьком двох неповнолітніх дітей, Суд вважає, що внаслідок обставин кримінального правопорушення, призначення покарання у вигляді найбільш м`якого виду покарання, а саме штрафу, за кожний вид кримінального правопорушення буде недостатніми для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, метою вчинення кримінальних правопорушень, згідно показань ОСОБА_2 , наданих ним слідчому під час допиту в якості підозрюваного в присутності захисника, є ухилення від мобілізації під час воєнного стану.

Кримінальні правопорушення з метою ухилення від мобілізації під час воєнного стану вчинені ОСОБА_2 протягом тривалого проміжку часу, а саме з серпня 2023 року до 14 червня 2024 року.

Суд вважає, що скерованість кримінальних проступків на незаконне ухилення громадянином України від своїх обов`язків, а тим більше обов`язку щодо виконання військового обов`язку під час воєнного стану, а також тривалий, майже річний, проміжок часу поміж вчиненням першого та другого кримінальних проступків, свідчать про недостатність призначення йому найбільш м`якого виду покарання для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України.

Відповідно, йому має бути призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду.

При обранні конкретного розміру обраного покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної відповідальності. В той же час Суд враховує характер кримінального правопорушення та його предмет і мету використання, а також тривалість проміжку часу поміж вчинення першого та наступного кримінального правопорушення, а саме що ОСОБА_2 умисно сприяв у підроблення посвідчення водія, яке в подальшому сам використовував. За таких обставин, Суд вважає, що призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією відповідних частин статті 358 КК України буде недостатньо для виправлення

ОСОБА_2 відповідності до частини другої статті 59-1 КК України суд покладає на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4.Щодо речових доказів і документів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 09 лютого 2023 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-24/9351-ДД залишено в Івано-Франківському КДЕКЦ МВС

-Оптичний носій інформації із відеозаписом нагрудної камери поліцейського подій 14 червня 2024 року. Перебуває в матеріалах кримінального провадження

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

- майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;

- документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Враховуючи, викладене, тимчасове посвідчення підлягає знищенню, а оптичний носій інформації залишенню в матеріалах кримінального провадження.

5.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на її проведення складають 9087,36 гривень.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358, а також частиною четвертою статті 358 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 358 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 6 місяців.

-за частиною четвертою статті 358 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені пунктами 1-3 частини другої та пунктом 3 частини третьої статті 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 09 лютого 2023 року, видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке перебуває в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС, - знищити.

Речовий доказ - оптичний носій інформації із відеозаписом нагрудної камери поліцейського подій 14 червня 2024 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта:

-для проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/109-24/9349-ДД від 17 липня 2024 року в розмірі 4543 (чотири тисячі п`ятсот три дві) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок;

-для проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/109-24/9351-ДД від 15 липня 2024 року в розмірі 4543 (чотири тисячі п`ятсот три дві) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381,382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4