Дата документу 18.11.2024 Справа № 333/7629/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/7629/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/638/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями представника ТОВ «НОРІОС» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001300, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході огляду 31 серпня 2024 року, а саме на: процесор марки «HP» з №CZC841616C, процесор марки «Lenovo» з №11SOC51554ZVS86J48518L, процесор марки «DVD» з №501018777; процесор марки «Fujitsu» з №01013708, упаковано до полімерного пакету; процесор марки «Lenovo» з №1180C51554ZVJ86J4730WD; процесор марки «Fujitsu» з №01019884,; процесор марки «Fujitsu» з №01019883; процесор марки «Fujitsu» з №01019873; процесор марки «Fujitsu» KA1337-A1110ZK5; процесор марки «Fujitsu» з №1190C51554ZWJ86J4852MS; процесор марки «Fujitsu» KA1367-A110-ZK05; процесор марки «Fujitsu» з №8; монітор марки «DELL» з №19908; монітор марки «Lenovo» з №00019530; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «DELL» з №882796; монітор марки «Fujitsu» з №01019873; монітор марки «PHILIPS» з №00019559; монітор марки «SAMSUNG» з №0019551; монітор марки «HP».

Під час досудового розслідування встановлено, що 31 серпня 2024 року до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від оперуповноваженого УСР в Запорізькій області ДСР НП України про те, що група осіб на території Комунарського району м. Запоріжжя, а саме у приміщені буд. 87 по вул. Космічній, займаються незаконним гральним бізнесом, у зв`язку з чим в діях вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення.

31 серпня 2024 року у період часу з 17 годин 49 хвилин до 19 годин 48 хвилин слідчим СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд місця події у приміщенні з гральними автоматами за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення огляду, виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучені під час обшуку предмети мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт з метою попередження їх можливого зникнення, втрати або пошкодження, а також для проведення відповідних експертиз та відповідних слідчих дій.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, обґрунтувавши рішення тим, що існують підстави, визначені ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001300.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «НОРІОС» - адвокат ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити.

В своїх доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що орган досудового розслідування незаконно провів огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він був проведений без дозволу слідчого судді та без згоди користувача приміщення - представника ТОВ «НОРІОС».

Вказує, що представник ТОВ «НОРІОС» не надавав дозвіл на проведення будь-яких слідчих дій, а також навпаки вимагав від працівників поліції покинути приміщення, оскільки останні знаходились в ньому незаконно.

Звертає увагу, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, залишив поза увагою факт незаконного проведення огляду та безпідставне вилучення майна, не з`ясував, що саме стало підставою для проникнення у приміщення та проведення там слідчої дії, а також способом легалізації огляду та виключення майна.

Крім того, зазначає, що слідчий суддя залишив поза увагою факт законності здійснення ТОВ «НОРІОС» господарської діяльності, оскільки ще на стадії проведення огляду слідчому були надані документи, що підтверджували законність господарської діяльності Товариства.

Від представника ТОВ «НОРІОС» - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає, що неприбуття сторін, не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб;

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на вказане в клопотанні майно, слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, із витягу з ЄРДР убачається, що відділом поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001300 від 1 вересня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Зі змісту фабули витягу з ЄРДР випливає, що 31 серпня 2024 року до відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що група осіб на території Комунарського району м. Запоріжжя, а саме у приміщення буд. АДРЕСА_1 , займаються незаконним гральним бізнесом, у зв`язку з чим, в діях убачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 31 серпня 2024 року випливає, що в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено майно, на яке просить слідчий накласти арешт в своєму клопотанні (а.с. 3-16).

Із письмових пояснень свідків убачається, що в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться гральні автомати (а.с. 23-36).

Постановою слідчого від 1 вересня 2024 року, зазначене в клопотанні слідчого майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 19-21).

Отже, із наведеного випливає, що на даний час триває досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 203-2 КК України наступає за організацію або проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону або випуск чи проведення лотерей особою, яка не має статусу оператора лотерей, або організація чи функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор чи лотерей, які проводяться в мережі Інтернет.

На переконання колегії суддів, матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого під час огляду місця події майна ознакам речових доказів, оскільки можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яке має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування, а також необхідні для проведення експертиз, про що зазначає слідчий в своєму клопотанні.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що на цей час наявні обґрунтовані підстави для звернення із клопотанням про арешт майна, та обґрунтовані підстави для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені ст. 98 КПК України.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не убачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна здійснено на початковій стадії кримінального провадження, а обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено в порядку ст. 174 КПК України, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є знаряддям, доказом злочину.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на процесор марки «HP» з №CZC841616C, процесор марки «Lenovo» з №11SOC51554ZVS86J48518L, процесор марки «DVD» з №501018777; процесор марки «Fujitsu» з №01013708, упаковано до полімерного пакету; процесор марки «Lenovo» з №1180C51554ZVJ86J4730WD; процесор марки «Fujitsu» з №01019884,; процесор марки «Fujitsu» з №01019883; процесор марки «Fujitsu» з №01019873; процесор марки «Fujitsu» KA1337-A1110ZK5; процесор марки «Fujitsu» з №1190C51554ZWJ86J4852MS; процесор марки «Fujitsu» KA1367-A110-ZK05; процесор марки «Fujitsu» з №8; монітор марки «DELL» з №19908; монітор марки «Lenovo» з №00019530; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «ACER»; монітор марки «DELL» з №882796; монітор марки «Fujitsu» з №01019873; монітор марки «PHILIPS» з №00019559; монітор марки «SAMSUNG» з №0019551; монітор марки «HP», діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення в цій частині слід визнати непереконливими.

З приводу доводів представника щодо незаконного проведення огляду у приміщенні, оскільки він був проведений без ухвали слідчого судді та без згоди користувача приміщення, слід зазначити на таке.

Так, огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію речових доказів, з`ясування характеру події та інших обставин, що підлягають доказуванню. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Підставою для проведення огляду місця події 31 серпня 2024 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 стало повідомлення зі служби «102». З метою перевірки інформації було здійснено огляд приміщення, де виявлено вказане в клопотанні слідчого майно.

Отже, зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації.

Також слід зазначити, що із відомостей, зазначених в протоколі огляду місця події від 31 серпня 2024 року убачається, що під час проведення такої слідчої дії був присутній представник користувача приміщення ТОВ «НОРІС» - адвокат ОСОБА_9 , який не висловив в протоколі жодних зауважень щодо незгоди з приводу проведення огляду.

Крім того, як випливає із положень ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Як встановлено апеляційним судом, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2024 року надано слідчому дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, колегія суддів не вбачає порушень КПК України щодо процедури проведення огляду у вказаному приміщенні.

Доводи апелянта щодо законності господарської діяльності ТОВ «НОРІОС», є предметом подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001300, та підлягають перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями представника ТОВ «НОРІОС» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001300, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4