Провадження № 1-кп/932/749/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під

№ 0000663 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого повну середню освіту, 15.10.2024 проходить службу на посаді стрілець 1 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 інтернаціональний легіон оборони України) Сухопутних військ Збройних сил України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей, непрацездатних батьків не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2024 року приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись неподалік Гімназії АДРЕСА_2 , підійшов до раніше не відомого малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , схопив його за комір куртки та відтягнув у сторону. Після цього почав на нього підвищувати голос. Під час спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на заподіяння малолітньому потерпілому ОСОБА_5 , фізичного болю.

Реалізуючи свій протиправний умисел, бажаючи заподіяти малолітньому потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю, ОСОБА_6 діючи умисно, приблизно о 16 год. 35 хв., 09.09.2024 року, знаходячись неподалік Гімназії АДРЕСА_2 , стоячи обличчям до обличчя та в безпосередній близькості до малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 наніс йому удар долонею правої руки по лівій частині голови, чим завдав малолітньому потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_7 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_7 , добровільно, надав письмову заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_8 також подано заяву, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:

-протоколом слідчого експерименту від 12.10.2024 року, відповідно до якого, свідок ОСОБА_9 продемонструвала механізм нанесення удару малолітньому потерпілому ОСОБА_5 ( том 1 а.с.27-29);

-протоколом слідчого експерименту від 22.10.2024 року, відповідно до якого, малолітній потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував механізм отримання удару ( том 1 а.с. 61-67)

-висновком експерта №3216е від 24.10.2024, відповідно до якого, об`єктивних ознак тілесних ушкоджень (синців, саден, крововиливів, ран, переломів) не встановлено.

В наданій медичній документації клінічний діагноз «Закрита черепно мозкова травма. Струс головного мозку» об`єктивно неврологічною симптоматикою не підтверджується, базується на скаргах ОСОБА_5 , тому при визначенні ступеня тяжкості в рахунок не сприймається. ( том 1 а.с.71-73)

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу, у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1