Дата документу 06.11.2024Справа № 554/7999/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000579 від 02.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із цим клопотанням, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.08.2024 року на автомобіль марки «BMW» моделі «328», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути його володільцю ОСОБА_5 .

Своє клопотання мотивував тим, що на даний час, за період з 02 серпня по 01 листопада 2024 року, зазначений транспортний засіб було досліджено та надано для огляду, по матеріалах кримінального провадження проведено судову експертизу технічного стану транспортного засобу та судову автотехнічну експертизу, за результатами виконання яких отримано відповідні висновки. Необхідності в додатковому дослідженні вказаного автомобіля, на його думку, немає, в зв`язку з чим вважав, що необхідність в його арешті відпала.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у клопотанні, та просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав. Наголосив на тому, що станом на даний час слідчим не зазначено, які саме конкретні експертні дослідження ще планується провести по матеріалах кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що спірний автомобіль являється речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, перелік експертиз, у проведенні яких може виникнути необхідність в ході слідства, не є вичерпним, а отже, незважаючи на те, що органом досудового розслідування, дійсно, вже було проведено експертизу технічного стану транспортного засобу та судову автотехнічну експертизу, автомобіль у подальшому може бути потрібним для його огляду експертами. Скасування арешту на даній стадії може перешкодити досудовому розслідуванню. Вважаючи клопотання адвоката про скасування арешту майна необгрунтованим, просив відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, з`ясувавши позицію слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з такого.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому нормами КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

Відповідно до положень статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000579 від 02.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 02.08.2024 року, приблизно о 01 год. 15 хв., по АДРЕСА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки BMW моделі 328, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись у крайній лівій смузі руху зі сторони вул. Мрії в напрямку вул. Козацької, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався по проїзній частині дороги назустріч автомобілю. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав смертельні тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

02.08.2024 року під час проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки BMW моделі 328, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були виявлені механічні пошкодження.

Постановою слідчого від 02.08.2024 року вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.08.2024 року було накладено арешт на автомобіль марки «BMW» моделі «328», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_7 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Визначено місцем зберігання речового доказу територію Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, що по вул. Київській, 7 в м. Кременчуці Полтавської області.

Як убачається із змісту цієї ухвали суду метою накладення арешту на вказаний транспортний засіб у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України було забезпечення його збереження як речового доказу в кримінальному провадженні, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, могло перешкодити кримінальному провадженню, зокрема з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному конкретному випадку спричинення смерті, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення. Слідчим було доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що станом на даний час по матеріалах кримінального провадження проведено автотехнічну судову експертизу, а також судову експертизу технічного стану транспортного засобу. Разом із тим, з наданих у судовому засіданні слідчим пояснень з`ясовано, що в органу досудового розслідування наразі існує нагальна необхідність у збереженні застосованого щодо спірного автомобіля арешту, в зв`язку із потребою його подальшого дослідження, в тому числі, за необхідності, із залученням експертів, з метою виконання завдань кримінального провадження.

Законодавцем у частині 2 статті 100 КПК України чітко визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, згідно з матеріалами кримінального провадження, проводяться необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження, автомобіль марки BMW моделі 328, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має статус речового доказу в кримінальному провадженні в розумінні статті 98 КПК України, він зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, а саме механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи, що арешт на нього накладений обґрунтовано, з метою забезпечення збереження речових доказів, та в органу досудового розслідування наявна необхідність у збереженні спірного арешту в цілях кримінального провадження для перевірки та встановлення всіх обставин розслідуваного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що зняття арешту із зазначеного транспортного засобу на цій стадії досудового розслідування може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а тому потреба в застосуванні щодо нього цього заходу забезпечення кримінального провадження наразі не минула та продовжує існувати.

На підставі викладеного, оскільки арешт на вказаний автомобіль накладено обґрунтовано і представником заявника не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна за його передчасністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000579 від 02.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1