справа № 619/8374/24
провадження № 1-кп/619/449/24
ВИРОК

іменем України

18 жовтня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Дергачі у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000112у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивницьке Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 - стрілець-помічник гранатометника 3 відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти, який фактично мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2024 року військовослужбовець Збройних сил України - солдат служби за мобілізацією, стрілець-помічник гранатометника 3 відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їхав до м. Харкова. Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_3 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_3 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї. Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечнийхарактер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах: що 01.08.2024 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 їхав з м. Тростянець, Сумської області до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому перебуваючи на автошляху в АДРЕСА_2 порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвав один кущ «коноплі» та поїхав до свого місця мешкання, чим здійснив придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу для власного вжитку без мети збуту. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу ОСОБА_3 знаходячись за своїм місцям мешкання за адресою: АДРЕСА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання висушив та подрібнив кущ «коноплі», чим здійснив виготовлення наркотичного засобу - канабісу, що в перерахунку на суху речовину становить: 22,2193 г, обіг якого відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 обмежено.

Надалі, 07.08.2024 ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання їхав до міста Харкова на рейсовому автобусі сполученням «Суми-Харків», де нього в кітелі забарвленням «піксель» у нагрудній кишені знаходився полімерний пакет синього кольору в середині якого знаходиться рослинна речовина в сухому та подрібненому стані зеленого кольору, чим здійснив незаконне зберігання та перевезення наркотичного засобу - канабісу.

07.08.2024 під час ОМП в період часу з 13 год. 56 хв. по 14 год. 11 хв. на відкритій ділянці місцевості за точними координатами (49. 9749426, 36.1 179155) по АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 22,2193 грама, який ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, виготовлення та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , представленим захисником ОСОБА_5 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIIIвнесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, незаконне придбання, зберігання, виготовлення та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, та саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмір однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення Харківським науково- дослідним експертно-криміналістичним центром МВС судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (висновок експерта від 13.08.2024) в розмірі 2271 грн 84 копійки.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: полімерний пакет синього кольору в середині якого знаходиться рослинна речовина в сухому та подрібненому стані зеленого кольору - поміщено до паперового конверту НПУ з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, масою: 25,4528 г є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, склала 22,2193гр., який зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області-знищити, а оптичний диск «DVD-R», 4.7 GB, 120 min з відеозаписом огляду місця події, проведеним 07.08.2024 на відкритій ділянці місцевості за точними координатами (49. 9749426, 36.1179155) по АДРЕСА_3 - зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000137 від 07.08.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1