У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001471, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 352, ч. 4 ст. 404 КК України,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 352, ч. 4 ст. 404 КК України постановлено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постановлено продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів, тобто до 13.09.2024 р. без визначення розміру застави. В іншій частині клопотання відмовлено.

19.07.2024 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 на зазначену ухвалу суду, в якій він висуває вимогу про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та змінити місце утримання останнього з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_1 у Збройних Силах України

Вивчивши апеляційну скаргу вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 392 КПК України передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

При цьому, підлягають апеляційному оскарженню лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже, можливості оскарження інших рішень, постановлених під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Разом з тим, за змістом вимог апеляційної скарги, прокурором не ставиться будь-якого питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_3 , а, по суті, порушується питання про зміну місця утримання обвинуваченого, що не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження.

За змістом положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Аналізуючи зміст поданої апеляційної скарги, зокрема предмет оскарження, в контексті наведених положень кримінального процесуального законодавства, приходжу до висновку, що оскаржуване прокурором рішення суду не є таким, що передбачене нормою ст. 392 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, слід відмовити прокурору ОСОБА_2 у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16 липня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001471, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 352, ч. 4 ст. 404 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_4