1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4393/21 1-кп/335/136/2024
4 жовтня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
У вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 27.03.2021 приблизно о 10 годині 38 хвилин прибув до ломбардного відділення № НОМЕР_1 ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 190 з метою здійснення викупу належного йому майна за договором фінансового кредиту та застави мобільного телефону Redmi 7+.
Далі, ОСОБА_4 , виконавши всі зазначені дії для отримання власного мобільного телефону Redmi 7+ та помістивши його до власної сумки, маючи умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом обману, яке виразилося у замовчуванні інформації, яка була обов`язковою, а саме факту помилкової передачі оцінювачем ОСОБА_6 , заволодів належним ломбардному відділенню № 1 ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал» телефоном марки «ZTE» модель BLADE A5 2020 2/3 2 GB, вартість якого, на момент скоєння кримінального правопорушення, склала 1823 гривень 24 копійок, згідно висновку експерта від 09.01.2021 № СЕ-19/108-21/4386-ТВ за результатом судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів».
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
В судовому засіданні від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 поступило клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підстав ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 27.03.2021 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто з моменту події інкримінованого йому правопорушення минуло більше трьох років. Крім того, ОСОБА_4 від суду не переховувався, реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не містить відомостей про те, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового слідства під час досудового розслідування, а обвинувальний акт не містить відомостей про те, що він був засуджений за інші злочини після того, як йому було інкриміновано кримінальне правопорушення. Просила враховувати позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 по справі № 455/229/17 (провадження № 51-3298), та в постановах Верховного суду від 02.12.2020 по справі № 509/4247/17 (провадження № 51-5696ск20), від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 підтримав, просив задовольнити. Ствердив, що не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження просить закрити. Правові наслідки закриття кримінального провадження з таких підстав йому зрозумілі і він не наполягає на подальшому розгляді справи.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Повідомив, що строк притягнення минув. Просив долучити до матеріалів справи довідку (вимогу УІАП ГУНП в Запорізькій області) та вказав про відсутність даних з приводу порушення інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 чи винесення вироків відносно нього з часу пред`явлення йому обвинувачення по даній справі. Крім того, надав суду довідку, відповідно до якої ОСОБА_4 , під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.
Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи викладене та думку учасників процесу, суд вважає за можливим розглянути клопотання за відсутності представника потерпілого.
Суд, з`ясувавши думку обвинуваченого, захисника, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання про звільнення, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що події інкримінованого ОСОБА_4 кримінального проступку мали місце 27.03.2021.
Санкція ч. 1 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
У відповідності до положень ст. 12 КК України правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є: 1) закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); 3) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим.
Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд у своїй Постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиці Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено, тому суд, за наявності даного клопотання, не з`ясовує умови чи обставини визнання своєї вини обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 скоєно 27.03.2021. Від явки до органів слідства обвинувачений не ухилявся. Проте, ухвалами суду від 09.11.2022 та від 29.05.2024 кримінальне провадження зупинялось у зв`язку з оголошенням в розшук обвинуваченого. Ухвалами суду від 28.11.2022 та від 17.09.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України поновлювалось, у зв`язку з встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 та доставленням його до суду.
В Постанові Верховного суду України по справі №344/7812/16-к від 03.06.2021 зазначається, що системним тлумаченням норм кримінального законодавства встановлено, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії особи, вчинені виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що у свою чергу змушує правоохоронні органи вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника.
Верховним Судом по справі № 344/7812/16-к було також досліджено постанови слідчого про оголошення осіб у розшук, відповідно до яких обвинувачені за викликом для проведення слідчих дій не з`являються та встановити місце їх знаходження неможливо. При цьому жодних відомостей про те, що вказані особи належним чином сповіщені про необхідність явки до слідчого, з боку сторони обвинувачення до суду не надано. Урахувавши вищенаведене, оголошення осіб у розшук саме собою не свідчить про те, що вони ухилялись від досудового розслідування або суду, а будь-яких інших доказів, які 6 об`єктивно підтверджували факт переховування обвинувачених, надано не було, тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у даному конкретному випадку суд не бачив.
Стороною обвинувачення не встановлені та в судовому засіданні не були наведені будь-які умисні дії ОСОБА_4 , які нібито були вчинені ним виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений проступок, що у свою чергу змусили суд вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання ОСОБА_4 .
Разом з цим, обвинувальний акт не містить відомостей про те, що ОСОБА_4 був засуджений за інші злочини після того, як йому було інкриміновано кримінальне правопорушення.
Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Отже 3-річний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, визначений ст. 49 КК України, закінчився, обвинувачений не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження просить закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Також прокурором під час розгляду клопотання, не надано будь-якої інформації, щодо спростування вищезазначеної інформації, яка є підставою для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 . Прокурор у судовому не заперечує щодо заявленого клопотання.
У зв`язку з цим, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Під час закриття даного кримінального провадження суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи. При цьому суд відповідно до вимог ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід не обирався.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 490 гривень 35 копійок на проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», висновок експерта № СЕ-19/108-21/4386-ТВ від 9 квітня 2021 р.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.
Суддя ОСОБА_1