ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 953/7262/22

провадження № 51-7780 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20 липня 2022 року та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у видіпозбавлення волі на строк 6 років 1 місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення із 07 листопада 2022 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя-доповідач Харківського апеляційного суду ухвалою від 21 листопада 2023 року на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернув апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року, мотивуючи своє рішення тим, що апеляційну скаргу було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування своїх вимог засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що:

- не погоджуючись із вироком Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року, оскаржив його в апеляційному порядку, однак Харківський апеляційний суд, указавши в ухвалі від 12 жовтня 2023 року про те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків, не зазначив строку на їх усунення і терміну подачі нової апеляційної скарги, чим порушив його право на захист;

- усунувши наведені у вказаній ухвалі недоліки, повторно звернувся до суду апеляційної інстанції, однак Харківський апеляційний суд ухвалою від 21 листопада 2023 року повернув його апеляційну скаргу у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Отже, засуджений ОСОБА_6 вважає, що незазначення в ухвалі від 12 жовтня 2023 року строку на усунення недоліків і повторне звернення з апеляційною скаргою вплинуло на рішення суду апеляційної інстанції від 21 листопада 2023 року про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.

Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу засудженого не надходило.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні:

- засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу і просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення касаційної скарги засудженого, просив оскаржуване судове рішення залишити без зміни, а подану касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як установлено п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно з ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначеної у п. 1 ч. 1 цієї статті підстави суд касаційної інстанції має керуватися положеннями ст. 412 цього Кодексу.

Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок подається протягом 30 днів із дня його проголошення. За правилами ч. 3 цієї статті строк подачі апеляційної скарги для особи, яка перебуває під вартою, обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Статтею 399 КПК передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За правилами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані його учасниками без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 05 вересня 2023 року Київський районний суд м. Харкова стосовно ОСОБА_6 ухвалив вирок, у резолютивній частині якого зазначив про можливість його оскарження до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Зі змісту журналу судового засідання вбачається, що оголошення вказаного вироку відбулося за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , який, за даними розписки, у цей же день отримав копію вказаного судового рішення.

Не погодившись із вироком, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

За матеріалами провадження, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , датована 28 вересня 2023 року, 29-го числа того ж місяця (тобто в межах строку на апеляційне оскарження), була передана уповноваженій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Харківський апеляційний суд ухвалою від 12 жовтня 2023 року на підставі ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також суддя-доповідач суду апеляційної інстанції вказав, що повернення апеляційної скарги, згідно з положеннями ч. 7 ст. 399 КПК, не перешкоджає повторному зверненню обвинуваченого ОСОБА_6 з апеляційною скаргою після усунення зазначених недоліків.

На виконання зазначених у даній ухвалі недоліків, обвинувачений ОСОБА_6 повторно звернувся з апеляційною скаргою, проте ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 було повернуто.

Мотивуючи своє рішення суддя-доповідач суду апеляційної інстанції зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 15 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу на вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року, тобто після закінчення встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК 30-денного строку на апеляційне оскарження, і не порушує питання про поновлення цього строку.

На переконання колегії суддів Верховного Суду, суд апеляційної інстанції ухвалою від 21 листопада 2023 року правомірно повернув апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Харківський апеляційний суд в ухвалі від 12 жовтня 2023 року хоча і послався на положення ч. 7 ст. 399 КПК, проте не повністю виклав зміст цієї норми, відповідно до якої залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Однак з огляду на те, що ухвала Харківського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року не є предметом розгляду суду касаційної інстанції в цьому випадку, а про строки апеляційного оскарження ОСОБА_6 було достеменно відомо з вироку місцевого суду, доводи засудженого в цій частині не є такими, що спростовують висновки суду апеляційної інстанції в ухвалі від 21 листопада 2023 року щодо пропуску засудженим строку на апеляційне оскарження, і не свідчать про таке істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що ухвалами Харківського апеляційного суду:

- від 15 січня 2024 року ? задоволено клопотання захисника та поновлено строк на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_6 ;

- від 26 лютого 2024 року ? апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_6 ? без змін,

тобто сторона захисту скористалася своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, а за результатами розгляду апеляційної скарги захисника вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року (з яким не погоджувався засуджений ОСОБА_6 , звертаючись з апеляційними скаргами) був переглянутий по суті.

З огляду на зазначене колегія суддів не має підстав вважати рішення суду апеляційної інстанції від 21 листопада 2023 року про повернення апеляційної скарги таким, що суперечить нормам процесуального права щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення, під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено, а тому касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, аухвалу Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3