Справа № 462/8644/21
провадження 1-кп/462/431/24
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Своє клопотання обґрунтовує зокрема тим, що ризики переховування обвинуваченого від органів досудового слідства та суду існують та носять цілком ймовірний характер, а інший більш м`який запобіжний захід не в силі запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку, відтак просить суд задовольнити дане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також, вагомим аргументом є те, що ОСОБА_4 , раніше суджений, вже переховувався від правоохоронних органів, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, без сталих матеріальних доходів оскільки офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Вказане може спонукати його переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші злочини. Відтак, суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`яку, а тому суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , до 14 січня 2025 року включно.

Що стосується визначення розміру застави, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України заставу слід визначити з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого та даних про його особу, а також його тривалого перебування під вартою з 2021 року, - в межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень, оскільки саме такий розмір застави, в разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім цього, на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 199, 315 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_1 / терміном на 60 діб, тобто до 14 січня 2025 року включно.

Заставу ОСОБА_4 визначити в межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 600 /шістсот п`ять тисяч шістсот/ гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі обвинуваченого ОСОБА_4 зобов`язати:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Львова та Львівської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-носити електронний засіб контролю;

-здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить правила носіння електронного засобу контролю та інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1