Номер провадження: 11-кп/813/1805/24
Справа № 504/1787/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000019 від 12.03.2024 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новокрасне Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно працевлаштованого в НЕТ «Укренерго» на посаді машиніста булодозера, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2024 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та йому призначене покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до положень ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирішено питання з речовими доказами та із заходами забезпечення кримінального провадження.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати на залучення експерта та проведення експертизи у розмірі 3029 грн. 12 коп.

Оскарженим вироком встановлено, що в жовтні 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_7 вирішив отримати посвідчення тракториста машиніста на своє ім`я всупереч порядку, установленому Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста машиніста, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994, з метою його подальшого використання, всупереч установленому законом порядку.

Так, реалізуючи кримінально протиправний умисел, направлений на пособництво невстановленій особі у підробленні посвідчення тракториста машиніста, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 під час зустрічі з невідомою йому особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, повідомив йому свої анкетні дані, а також надав свою фотокартку з метою виготовлення посвідчення тракториста машиніста з відкритими категоріями «А1» - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт, «А2» - трактори з потужністю двигуна понад 73,5 кВт, «В1» - самохідні зерно- і кукурудзозбиральні машини, «В2» - самохідні кормозбиральні машини, «В3» - самохідні машини для збирання коренеплодів, картоплі, овочів, фруктів і ягід, «С» - самохідні дорожньо будівельні машини, «D1» - екскаватори з об`ємом ковша до 4 куб.метрів, «D2» - екскаватори з об`ємом ковша понад 4 куб.метрів, «Е1» - навантажувачі з потужністю двигуна до 147 кВт, «Е2» - навантажувачі з потужністю двигуна понад 147 кВт, «F1» - автогрейдери масою до 18 тонн, «F2» - автогрейдери масою понад 18 тонн, «G1» - бульдозери з потужністю двигуна до 73,5 кВт, «G2» - бульдозери з потужністю двигуна понад 73,5 кВт на своє ім`я, тобто надав засоби для підроблення посвідчення.

В подальшому, в кінці жовтня 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_7 через «Нову пошту» сплатив грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень в якості оплати за виготовлення завідомо підробленого документа посвідчення тракториста машиніста невідомій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, отримав завідомо підроблений документ посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 на своє ім`я.

Крім того, ОСОБА_7 , 12.04.2024 близько 13 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом трактором марки МТ3-80, д.р.з. НОМЕР_2 , в полі біля села Переможне Доброславської ОТГ Одеського району Одеської області, будучи зупиненим поліцейським в порядку п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», під час перевірки документів відповідно до п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою КМУ від 29 грудня 2021 № 1456, на вимогу поліцейського СРПП відділення поліції №3 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив поліцейському посвідчення тракториста машиніста з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 19.10.2017 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_7 .

Згідно висновку судової технічної експертизи документів бланк посвідчення тракториста машиніста з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 19.10.2017 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_7 не відповідає за своїми характеристиками встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення тракториста машиніста, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Окрім того, згідно інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, згідно даних уніфікованої автоматизованої електронно облікової системи реєстру Держпродспоживслужби України, посвідчення тракториста машиніста з серійним номером НОМЕР_1 , виданого 19.10.2017 не видавалось. Посвідчення тракториста машиніста на ім`я ОСОБА_7 не видавалось.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог КПК, вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, ОСОБА_7 вчинив у жовтні 2017 року.

За правилами ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення належить до проступків, максимальне покарання за яке установлене санкцією статті у виді обмеження волі на строк до 2 років.

На час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, передбачений ст.49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення вказаного проступку сплив у жовтні 2019 року.

За таких обставин суд першої інстанції повинен був ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, за правилами ч.5 ст.74 КК України, однак цього не зробив.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив усне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.5 с.27 ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_6 клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підтримав і просив закрити кримінальне провадження в цій частині та апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).

Мотиви апеляційного суду

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Строк давності це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як установлено з матеріалів кримінального провадження інкримінований ОСОБА_7 кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, був вчинений у 2017 році.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.

За приписами ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Відповідно до п.2) ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Дані про те, що ОСОБА_7 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий нетяжкий, тяжкий чи особливо тяжкий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не зупинялись та не переривались.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку минуло понад два роки, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.2) ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому апеляційним судом були роз`ясненні обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України і обвинувачений погодився з такими підставами для закриття кримінального провадження і не наполягав на розгляді кримінального провадження в загальному порядку

Положеннями п.1) ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 , вирок суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, - скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.2) ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього в цій частині закрити на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Керуючись статтями 284, 288, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 532 КПК України, ст.49 КК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.04.2024 року, яким ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358КК України на підставі п.2) ч.1. ст.49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000019 від 12.03.2024 року в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України, - у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4