11.11.2024

Справа № 642/6308/24
Провадження № 1-кп/642/680/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00001764, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогичівка, Чортківського р-ну, Тернопільської області, українця, громадянинаУкраїни, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , старшого солдата, стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В невстановлену дату та час, але не пізніше 20.08.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у м. Куп`янськ, Харківської області, більш точну адресу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, самовільно залишивши місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , узявши із собою два корпуси від гранат «М67» з маркуванням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 та « НОМЕР_2 , 89H063-007C та два запали до них типу М13 з маркуванням: «PUZEM213 NEM 20 та НОМЕР_3 , які ОСОБА_6 помістив до внутрішнього відділення належної йому сумки, що мав при собі, тим самим здійснив незаконне придбання вищевказаних бойових припасів, окрім цього узявши із собою 429 патронів калібру 5,45х39 АК, які ОСОБА_6 помістив до чорного пакету належному йому, що мав при собі, тим самим здійснив незаконне придбання вищезазначених боєприпасів та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за №637/3077 (із змінами, затвердженими наказом МВС №459 від 16.06.2020).

Після чого, всупереч п.5. Розділу 1, п. 34 Розділу 5, п. 46 Розділу 10 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом МОУ від 17.08.2017 №440, у останнього виник умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання цих бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 , через деякий час направився до м. Харкова, та 20.08.2024 прибув до залізничного вокзалу станції « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому за адресою: м. Харків, Привокзальна площа, 1, маючи при собі два корпуси від гранат «М67» з маркуванням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 та « НОМЕР_2 , 89H063-007C та два запали до них типу М13 з маркуванням: «PUZEM213 NEM 20 та НОМЕР_3 , 429 патронів калібру 5,45х39 АК, де за спрацюванням рапіскану, цього ж дня о 18:16 годині був зупинений співробітниками поліції та згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_6 було перевірено документи, проведено бесіду, в ході якої останній повідомив, що при ньому знаходяться два корпуси від гранат «М67» з маркуванням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 та « НОМЕР_2 , 89H063-007C та два запали до них типу М13 з маркуванням: «PUZEM213 NEM 20 та НОМЕР_3 , 429 патронів калібру 5,45х39 АК, у зв`язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу та проведено огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_6 було вилучено вказані предмети, таким чином протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена.

У подальшому, 20.08.2024 під час проведення огляду місця події у період часу з 19 години 22 хвилин по 20 годину 16 хвилину, ОСОБА_6 добровільно, з належної йому сумки, що мав при собі, видав два корпуси від гранат «М67» з маркуванням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 та « НОМЕР_2 , 89H063-007C та два запали до них типу М13 з маркуванням: «PUZEM213 NEM 20 та НОМЕР_3 . Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/24745-ВТХ від 28.08.2024 два корпуси від гранат «М67» та два запали до них типу М13 у своїй сукупності (штатному з`єднані) утворюють ручні гранати М67, які відносяться до категорії бойових припасів та згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/24573-БЛ від 28.08.2024, 429 патронів калібру 5,45х39 АК є боєприпасами, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети).

Таким чином, вказані умисні дії ОСОБА_6 виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в пред`явленому йому обвинуваченні свою провину визнав повністю, щиро покаявся у скоєнні кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив, що дійсно перебуваючи за місцем несення служби в АДРЕСА_2 , самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , узявши із собою два корпуси від ручних гранат «М67», та два запали до них типу «М13», окрім цього узявши із собою 429 патронів калібру 5,45*39 АК, які став зберігати. Після цього, поклав їх до чорного пакету, належному йому та 20.08.2024 прибув до залізничного вокзалу станції «Харків-Пасажирський» в м. Харків, а під час проведення огляду місця події добровільно видав боєприпаси, які незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, одружений, утримує малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Відповідно до ч.1 ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004 від 02.11.2004 року окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі та застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зобов`язавши засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки, на думку суду, саме таке покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства, так як ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, також обвинувачений зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, враховуючи те, що будь-яких наслідків від злочину не наступило, крім того, прямої (дійсної) шкоди внаслідок вчинення злочину завдано не було, відсутність обтяжуючих вину обставин.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. ст.96-1, 96-2, 100 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Крім того, пунктом 3 частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Разом з тим, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений (останній раз 12.08.2024 року строком на 90 діб).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 року, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, суд вважає, що знищення вилученого у ОСОБА_6 двух корпусів від ручних гранат та двух підривачів, 429 патронів є недоцільним, а підлягає конфіскації у власність держави в особі Міністерства оборони України.

Процесуальні витрати на залучення експертів необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на - 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2, 100 КК України, вилучені речові докази, а саме: ДВА корпуси ручної осколкової гранати «М-67», та ДВА запали до ручної осколкової гранати «М-13», дві упаковки патронів 5,45 у кількості 120 шт., 3 упаковки у кількості 30 шт., розсип набоїв у кількості 96 шт., які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - передати у власність держави в особі Міністерства оборони України.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2024 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням по справі судової вибухо-технічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/24745-ВТХ від 28.08.2024 в розмірі 4543 грн. 68 коп. та судової-балістичної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/24573-БЛ від 28.08.2024 в розмірі 1514 грн. 56 коп., а всього в розмірі 6 058 грн. 24 коп.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1