Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1134/23
Номер проведження 1-в/508/27/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Миколаївка Одеської області подання Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від покарання, караність за яке усунена законом, відносно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Берестяги Гайворонського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , непрацюючої, суд

установив:

Вироком Миколаївського суду Одеської області від 23.11.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та зобов`язанням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

16.09.2024 року до суду надійшло подання Березівського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання, оскільки 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886- ІХ, яким скасовано кримінальну відповідальність за вчинене засудженою діяння.

Прокурор у судовому засіданні проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання не заперечував.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, заявою від 17.09.2024 року просила розглянути справу за її відсутності. Подання підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

У силу ч. 1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.11.2023 року ОСОБА_4 22.09.2023 року вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного, на загальну суму 512, 00 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік з 1 січня 2023 року складала 1 342, 00 грн (50 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня 2023 року). Тобто 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму 2 684, 00 грн.

Таким чином, зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що Закон № 3886-IX поліпшує становище засудженої, яка відбуває покарання, оскільки усуває караність вчиненого нею діяння, суд вважає вказаний Закон таким, що має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у порядку, передбаченому ч.2 ст.74 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, згідно з якими «Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відтак, у зв`язку з декриміналізацією діяння, за яке була засуджена ОСОБА_4 , її слід звільнити від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання Березівського районного сектора № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.11.2023 року.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5