Справа №751/1931/24
Провадження №1-кп/750/532/24
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (дистанційно),

перекладача ОСОБА_8 (дистанційно)

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24.05.2022, щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України

В С Т А Н О В И В:

вказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України надійшов до суду 02.07.2024 з Київського апеляційного суду після скасування 26.06.2024 ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.05.2024 про повернення обвинувального акта прокурору, для виконання вимог ст. ст. 314-317 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, з викликом потерпілих, та свідків відповідно до поданого клопотання, вказавши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, разом з тим у подальшому підтримали заявлені під час підготовчого судового засідання клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_5 , які були вирішені у ході проведення підготовчого судового засідання.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_11 заперечували проти призначення справи до судового розгляду, підтримавши заявлені клопотання, які були вирішені у ході проведення підготовчого судового засідання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Чернігова. В порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду угод не надійшло. Підстави для закриття кримінального провадження згідно ч.1 п. 4-8, 10 або ч. 2 ст. 284 КПК України відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, якою скасовано ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2024 року про повернення обвинувального акта прокурору, не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З вищенаведених підстав суд вважає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, перешкоди для його призначення відсутні. Клопотань від обвинувачених про розгляд кримінального провадження в суді колегіально судом у складі трьох суддів, відповідно до ч.2 ст. 31 КПК України, до суду не надійшло.

Також, на адресу суду, до початку підготовчого судового засідання, від представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту майна, яке було підтримано ним в підготовчому судовому засіданні.

Вказане клопотання було підтримано в судовому засіданні стороною захисту адвокатами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Прокурор в ході підготовчого судового засідання при розгляді клопотання, поданого представником власника майна адвокатом ОСОБА_5 , заперечував, посилаючись на те, що вказане клопотання на стадії підготовчого судового засідання не розглядається.

Дослідивши клопотання, яке подано представником власника майна ОСОБА_15 адвокатом ОСОБА_5 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та скасовується у встановлено цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто суд має право скасувати арешт майна лише з двох підстав, а саме у разі доведення існування обставин, які підтверджують, що арешт накладено необґрунтовано або в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, за наявності яких суд може встановити такі підстави, однак логічне тлумачення відповідної норми свідчить, що, перевіряючи наявність першої підстави, суд повинен враховувати обставини, які існували на час накладення арешту, а наявність другої з огляду на існуючі обставини на час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Обґрунтованість накладеного арешту може бути оцінена виключно з урахуванням обставин та доводів, які з тих чи інших причин не були предметом оцінки під час накладення арешту.

При цьому, відповідно до засади диспозитивності (ч. 3 ст. 26 КПК України) суд виходить тільки із тих обставин, на які посилаються учасники провадження. Саме на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту, покладається обов`язок довести те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.06.2023 року в рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 24.05.2022, був накладений арешт на майно ОСОБА_15 , зазначене в ухвалі, а саме: грошові кошти, розміщені на банківських рахунках АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-Д, ЄДРПОУ НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , адреса для кореспонденції вул. Набережна Перемоги, буд. № 50, м. Дніпро, 49094) чи його філій або відділень; грошові кошти, розміщені на банківських рахунках АТ «Універсал Банк» (МФО 322001, , м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19Б, НОМЕР_3 , Україна) чи його філій або відділень; грошові кошти, розміщені на банківських рахунках АТ «Державний ощадний банк України» (МФО 300465, , НОМЕР_4 АДРЕСА_1 ) чи його філій або відділень.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час вирішення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчий суддя врахував, що за версією сторони обвинувачення грошові кошти на рахунках ОСОБА_15 можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ухвала про арешт майна обґрунтована необхідністю забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Крім того, в даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочався, клопотання подано на стадії підготовчого судового засідання, письмові докази не досліджені судом, а тому клопотання про скасування арешту на майно, яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, є передчасним. До того ж, суд звертає увагу на те, що представник власника майна у своєму клопотанні порушує питання про скасування арешту з майна ОСОБА_15 , а саме, з банківських карток: «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; «Універсал Банк» № НОМЕР_7 , разом з тим, накладення арешту саме на вказані предмети банківські картки, суду не подав, оскільки арешт було накладено на грошові кошти, що розміщені на банківських рахунках вказаних банків.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вказане клопотання представника власника майна не містить будь-яких належних даних, якими б було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба або арешт був накладений необґрунтовано, тому суд приходить до висновку про необхідність залучення до матеріалів кримінального провадження даного клопотання, роз`яснивши що це питання може бути вирішене судом після дослідження письмових доказів одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Суд звертає увагу представника власника майна на те, що обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Також, обвинуваченим ОСОБА_10 було заявлено клопотання про виклик в судове засідання потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , на підставі ч.6 ст. 22 КПК України, в зв`язку з чим, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 03.07.2024 дане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання за участю прокурора, обвинувачених, захисників обвинувачених, потерпілих.

Підготовче судове засідання неодноразово відкладалось, при цьому потерпілі повідомлялись про час та місце проведення підготовчого судового засідання у встановленому законом порядку.

Від потерпілого ОСОБА_18 на електронну адресу суду надійшли розписки про повідомлення його про час та місце проведення підготовчого судового засідання, а також заяви від 29.08.2024, 26.09.2024 та 14.10.2024, в яких останній просить проводити підготовче судове засідання без його участі та провести в режимі відеоконференції з ним останнє судове засідання по суті.

Від потерпілої ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_20 11.09.2024 через канцелярію суду надійшли заяви, в яких останні просять підготовчі судові засідання проводити без їх участі, та з урахуванням визначеного обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, викликати їх для надання показань, а інші засідання просять розглядати без їх участі.

Від потерпілої ОСОБА_21 02.10.2024 надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду справи за її відсутності через неможливість прибуття до суду з огляду на вік та стан здоров`я.

Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в підготовчі судові засідання не з`явились, згідно даних відділу кримінального аналізу ГУНП в Чернігівській області такі виїхали з України 11.05.2023 та 08.08.2023, відповідно. Судом вживались заходи для їх повідомлення шляхом надіслання таких за вказаним в обвинувальному акті місцем проживання. Європейський суд з прав людини у своїй практиці доходив висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки. Хоча суд дійсно повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їх прав і обов`язків, але це не означає, що саме на суд покладено безумовний обов`язок забезпечити участь потерпілих, оскільки доказування вини особи, а отже надання відповідних доказів суду за законом є обов`язком сторони обвинувачення. Подібний висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2019 року (провадження № 51-5008км18).

Отже, враховуючи вищевикладене, особливості розгляду питань при проведенні підготовчого судового засідання, думку учасників провадження, на підставі ст. ст. 314, 325 КПК України, суд прийшов до висновку про проведення підготовчого засідання без участі потерпілих. Судом також було вже розглянуто попереднє клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про виклик потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в підготовче судове засідання для реалізації стороною захисту свого процесуального права, відповідно до ст. 42 КПК України. Тобто, питання щодо виклику потерпілих в підготовче засідання судом вже було вирішено у ході проведення підготовчого судового засідання.

Разом з цим, частиною 2 ст. 318 КПК визначено, що судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

З огляду на положення вказаної частини 2 статті 318 КПК України, виклик потерпілих, зокрема й ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про що клопоче обвинувачений ОСОБА_10 у заявленому клопотанні від 31.10.2024, прямо передбачений діючими положеннями КПК України, а тому потерпілі у вказаному кримінальному провадження підлягають виклику в судове засідання.

При призначенні судового розгляду, суд керується приписами частини 2 ст. 316 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 255-1, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 189 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Деснянського районного суду м. Чернігова о 14 годині 30 хвилин 05.11.2024 року.

В судове засідання викликати обвинувачених, захисників обвинувачених, потерпілих, прокурора.

Клопотання представника власника майна ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, вилучене під час обшуків 07.06.2023, залучити до матеріалів кримінального провадження.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1