Справа № 196/117/21
№ провадження 1-кс/196/77/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області клопотання слідчого ВП №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07 лютого 2021 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яцьковичі Березнівського району Рівненської області, громадянина України, який має вищу освіту, фізичної особи - підприємця (код НОМЕР_1 ), військовозобов`язаного, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого ВП №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією та іншими законами України.

Згідно ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Пунктом 7 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №733 від 16 травня 2007 року до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев породи сосна, в державному лісовому фонді у кварталі 3, виділі 3 (на території Царичанської ОТГ) земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0450, яка є власності держави та передана у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДРПОУ 44768034) в особі філії «Східний лісовий фонд» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДПОУ 45632138), став підшукувати для здійснення свого злочинного умислу осіб, які за його проханням за винагороду виконають роботи з незаконної вирубки дерев породи сосна у вказаному лісонасадженні та перевезуть їх за місцем призначення.

Так, точно не встановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці, ОСОБА_5 вступив у змову із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою вчинення злочину проти довкілля, пов`язаного з незаконною порубкою дерев породи сосна на території квартал 3, виділ 3 земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0450, яка є власності держави та передана у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () в особі філії «Східний лісовий фонд» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДПОУ 45632138).

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 підготував для здійснення незаконної порубки дерев та їх перевезення автомобіль «ГАЗ 3507», д/н НОМЕР_2 АТ, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_11 , та перебуває в постійному користуванні ОСОБА_5 , бензопилу марки «Stihl M 5230», металевий трос довжиною 8 метрів. В свою чергу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до злочинної змови повинні були здійснити безпосередньо вирубку дерев породи сосна, їх розпилювання на колоди та погрузку в автомобіль для подальшого перевезення за місцем призначення.

06 лютого 2021 року, в першій половині дня (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, направленим на незаконну порубку дерев, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення використовуючи автомобіль «ГАЗ 3507», д/н НОМЕР_2 АТ, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_11 , та перебуває в постійному користуванні ОСОБА_5 , прибули на територію захисного лісу кварталу 3, виділу 3 (на території Царичанської ОТГ) Дніпровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0450, яка є власності держави та передана у постійне користування Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () в особі філії «Східний лісовий фонд» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДПОУ 45632138). Далі, порушуючи вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, не звернувшись та не отримавши в компетентних державних органах будь-якого спеціального на те дозволу (лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, чи іншого дозвільного документу), усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ОСОБА_9 , за допомогою ручної бензопили «Stihl M 5230», яка належить ОСОБА_5 , на території захисного лісу, на вищевказаній земельній ділянці шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну порубку 26 дерев породи «Сосна», діаметром пня у корі: 10 см і менше - 1 шт.; 10,1-14 см - 2 шт.; 14,1-18 см - 5 шт.; 18,1-22 см - 6 шт.; 22,1-26 см - 3 шт.; 26,1-30 см. - 1 шт.; 30,1-34 см - 5 шт.; 34,1-38 см - 2 шт.

В подальшому, з метою приховання слідів вчиненого злочину, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , за допомогою металевого троса довжиною 8 метрів, який належить ОСОБА_5 , здійснювали викорчовування пеньків, а саме: ОСОБА_9 накидав заздалегідь заготовлену рухому петлю троса на пеньок, а інший кінець троса останній кріпив до рами вище вказаного транспортного засобу. Після чого ОСОБА_5 умисно з метою приховання слідів вчиненого злочину за допомогою власного транспортного засобу марки ГАЗ 3507, н/з НОМЕР_2 АТ шляхом приведення останнього в дію здійснював викорчовування пеньків.

Вищевказану незаконно здобуту деревину ОСОБА_9 , діючи за вказівками ОСОБА_12 , вищевказаною бензопилою марки «Stihl M 5230», розпиляв на колоди по 1,25 м, а ОСОБА_8 , ОСОБА_10 завантажили у багажне відділення автомобіля «ГАЗ 3507», н/з НОМЕР_2 АТ та у подальшому мали намір вивезти з місця вчинення злочину для збуту, однак їх злочинна діяльність була виявлена і припинена працівниками правоохоронних органів, а незаконно здобуту деревину та знаряддя вчинення злочину вилучено.

Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які виразились у незаконній порубці 26-ти сиро ростучих дерев породи сосна в кварталі 3 виділ 3 (на території Царичанської ОТГ) Дніпровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0450, завдали державі в особі філії «Східний лісовий фонд» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ЄДПОУ 45632138) матеріальних збитків на суму 110 012, 15 грн.

26 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом незаконної порубки дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів, які підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а саме: - рапорт про реєстрацію в ІТС ІПНП (журнал ЄО № 368 від 06.02.2021) про факт виявлення осіб які здійснювали незаконний спил дерев на території лісу;- фактичні дані закріплені у протоколі огляду місця події, а саме огляд ділянки лісу, квартал 3 виділ 3, який розташований біля АДРЕСА_2 від 06.02.2021; - фактичні дані закріплені у протоколі огляду транспортного засобу, а саме автомобіля «ГАЗ 3507», н/з НОМЕР_2 АТ, який було вилучено 06.02.2021 підчас огляду місця події від 08.02.2021; -Акт №9 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 06.02.2021; -Розрахунок шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою дерев, згідно постанови КМ України № 665 (додаток1) від 23.07.2008 року від 09.02.2021; -протокол додаткового огляду місця події в ході якого шляхом спилювання вилучено фрагменти деревини від 31.05.2021; -висновок експерта за результатами судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/18188-ТР від 08.06.2021; - протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; - протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_17 від 15.06.2021; - висновок експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 1431/24-27 від 21.06.2024; - протокол допиту представника потерпілої сторони ОСОБА_18 ; -протоколи допитів підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 26.07.2024 р.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення можливості переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на представника потерпілого, свідків та інших підозрюваних по даному кримінальному провадженню.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а також ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на представника потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та за яке передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. Крім цього, згідно наявних відомостей в Єдиного державного реєстру юридичних, осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 являється фізичною особою- підприємцем, тобто займається певною господарською діяльністю, від якої має певний дохід, за рахунок якого останній може покинути місце свого постійного проживання. Вказане дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 може не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на представника потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні) зазначає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на представника потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння чи підкупу, з метою зміни ними раніше наданих свідчень на свою користь.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) зазначає, що на даний час, відносно ОСОБА_5 в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області на стадії підготовчого розгляду перебуває кримінальне провадження № 0001026 від 25.07.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Також кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , засудженого за ст. 296 ч. 4 КК України, з 21.02.2024 перебуває на розгляді в Дніпровському апеляційному суді Дніпропетровської області по розгляду апеляційних скарг на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 року. Вказане дає підстави стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, крім наявності ризиків, зазначених вище, відповідно до статті 178 КПК України, просить суд оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, та які надано до суду; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України це покарання за тяжкий злочин, який карається реальним позбавленням волі на строк від 5 до 7 років; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває у молодому віці, та без видимих проблем зі здоров`ям, що свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладені факти, запобігти ризикам які перелічені у вказаному клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Враховуючи викладене просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, терміном на 60 діб, та зобов`язати його не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години до 06-00 години, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: - прибувати до органів національної поліції, прокуратури, суду за першою вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи; - утриматись від спілкування з представником потерпілого, свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 внесене клопотання підтримав та просив задовільнити його у повному обсязі.

Прокурор Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів по даному кримінальному провадженню, у судовому засіданні підтримав внесене слідчим клопотання та просив задовільнити його у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції) у судовому засіданні заперечували проти клопотання та просили повністю відмовити у його задоволенні. Зазначили, що слідчий у своєму клопотанні як на підстави для застосування запобіжного заходу вказує на наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх доказів, які підтверджують вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на представника потерпілого, свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте, як вбачається з практики ЄСПЛ, тяжкість відповідного покарання не є самостійною та єдиною підставою для затосування відносно особи запобіжного заходу (зокрема, рішення у справі «Ідалов проти Росії» від 22 травня 2012 року). Згідно із ч. 2 ст. 194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання слідчий, прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Просили повністю відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст.178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Частина 2 цієї статті наголошує, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

26 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом незаконної порубки дерев у лісах, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, копії яких долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Досліджені слідчим суддею докази у справі свідчать про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та свідчать про обґрунтованість підозри саме на даній стадії кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, не надає оцінку зібраним по справі доказам, доведеності вини у скоєнні злочину та не встановлює форму вини.

Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України - термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в самому клопотанні слідчого. Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено позбавлення волі на строк до семи років, що дає можливість, відповідно до вимог ст.181 ч.2 КПК України, застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім цього, доданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджено, що підозрюваний ОСОБА_5 самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_4 , виплата грошового забезпечення останньому призупинена з 04.05.2023 р. Відносно ОСОБА_5 в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області на стадії підготовчого розгляду перебуває кримінальне провадження № 0001026 від 25.07.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Також кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , засудженого вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 року за ст. 296 ч. 4 КК України, з 21.02.2024 перебуває на розгляді в Дніпровському апеляційному суді Дніпропетровської області по розгляду апеляційних скарг.

Підозрюваному ОСОБА_5 відомі інші підозрювані, свідки та потерпілий у цьому кримінальному провадженні. Зазначене в сукупності дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На думку суду, саме зазначені вище обставини свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З вищевикладених підстав слідчий суддя не може взяти до уваги доводи підозрюваного та його захисника про недоведеність обставин та ризиків викладених у клопотанні слідчого, а також про наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків. При цьому слідчий суддя зазначає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час не перешкодить останньому займатись своєю діяльністю, як фізичній особі-підприємцю та утримати двох неповнолітніх дітей.

Суд, враховуючи вказані обставини, доходить висновку про те, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час забезпечить виконання покладених на нього судом обов`язків, тому подане клопотання підлягає задоволенню, але в межах строку досудового розслідування, тобто по 26 вересня 2024 року включно.

За викладених обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВП №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Царичанського відділу Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 07 лютого 2021 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,- задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 години до 06-00 години, з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 26 вересня 2024 року, а саме:

- прибувати до органів національної поліції, прокуратури, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

Вказані вище обов`язки діють на строк до 26 вересня 2024 року включно.

Строк дії ухвали по 26 вересня 2024 року включно.

Ухвала про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ВП №11 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на якого покласти контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло підозрюваного, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31 липня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1