КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2024 задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною останньому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

Цією ж ухвалою продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкуванням зі свідками та іншими підозрюваними

_____________________________________________________________________________________

Справа № 752/23870/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6464/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

у вказаному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що слідчий суддя безпідставно дійшов висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_6 входив до якоїсь третьої структури в злочинній організації і на нього покладались певні обов`язки щодо придбання, перевезення, фасування наркотичних засобів та психотропних речовин, їх зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, безпосередній збут наркотичних засобів, а також інші обов`язки, зазначені стороною обвинувачення.

На думку апелянта, з огляду на наведені у клопотанні докази, у слідчого судді не було підстав для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

З жодним із учасників даного злочинного угрупування ОСОБА_6 не був знайомий, ніколи не зустрічався і за допомогою засобів зв`язку ніколи не спілкувався, що підтверджується оглядом його мобільних телефонів та доданими до клопотання матеріалами.

Підозрюваний ОСОБА_6 лише підтримував приятельські стосунки із військовослужбовцем ОСОБА_10 , та коли 26.09.2023 дізнався, що останній прибув з фронту та знаходиться на лікуванні, ОСОБА_6 прибув його повідати до Київської міської клінічної лікарні №12.

На прохання ОСОБА_10 , якому було фізично важко пересуватись, ОСОБА_6 вийшов на вулицю та передав від ОСОБА_10 невідомій йому особі ювелірну коробочку, за що отримав для ОСОБА_10 грошові кошти, які і передав останньому в лікарні.

При цьому, ОСОБА_6 не було відомо, що знаходилось у коробочці та те, що ОСОБА_10 займається збутом наркотичних засобів.

Також, в порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 196 КПК України, слідчий суддя не дослідив, не надав належну вмотивовану оцінку та не послався на обставини, які свідчать про існування ризиків, а також обставин, які перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Слідчий судця не звернув уваги на те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, ОСОБА_6 виконував покладені на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя не вказав дату закінчення дії ухвали у межах строку, передбаченого цим Кодексом, а зазначений в ухвалі строк дії запобіжного заходу - два місяці, що перевищує 60 днів та протирічить вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим управлінням головного управління Національної поліції у м. Києві Головним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

19.12.2023 о 07 год. 51 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 16.02.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 08.02.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022 до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.04.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 04.04.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.06.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022 продовжено до дев`яти місяців.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.07.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києві від 23.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати цілодобово своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

11.09.2024 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненого організованою групою, у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

11.09.2024 підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

13.09.2024 прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною йому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, та продовженням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкуванням зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18.09.2024 задоволено клопотання прокурора та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною останньому цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру.

Цією ж ухвалою продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкуванням зі свідками та іншими підозрюваними

у вказаному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, з огляду на характер та конкретні ознаками злочинів, у вчиненні яких він підозрюється.

Матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України,скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, без вчинення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також те, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та строку дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи поданої апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

За таких обставин, доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не входив до структури злочинної організації, не вчиняв інкримінованих йому дій, не був знайомий із жодним із учасників злочинного угрупування та не спілкувався із ними, є передчасними.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний не вчиняв спроб ухилитися від органу досудового розслідування та добросовісно виконує покладені на нього обов`язки, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, у випадку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у нічний час доби.

Доводи апелянта про те, що зазначений в ухвалі строк дії запобіжного заходу - два місяці, перевищує 60 днів та протирічить вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України, не грунтуються на вимогах закону, оскільки, як убачається із положень ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом обчислюється в місяцях.

Положення ч. 1 ст. 197 КПК України, на які посилається апелянт, стосуються лише строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, а відтак не підлягають застосуванню у випадку постановлення слідчим суддею ухвали про продовження строку дії домашнього арешту.

Як встановлено колегією суддів, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 196, 372 КПК України, містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення, у тому числі строк дії такої ухвали - два місяці, а тому доводи апелянта у цій частині не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваної.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3